ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2025 р.                                    Справа № 927/542/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
секретар                       Місюк О.П.
за участю
представників:            прокуратури - Чумаченко А.А.;
                                    позивача - Божинський В.В.;
                                    відповідача-1 - Полегенько К.А.;
                                    відповідача-2 - не з`явилися;
                                    третьої особи-1 - не з`явилися;
                                    третьої особи-2 - не з`явилися
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртелеком»
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.09.2024 (повне рішення складене 13.09.2024)
у справі №927/542/24 (суддя - Романенко А.В.)
за позовом Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України
до: 1. Акціонерного товариства «Укртелеком»;
2. Ічнянської міської ради
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача:
1. Департамент з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації;
2. Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області
про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження
майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності та повернення до державної власності захисної споруди цивільного захисту.

ВСТАНОВИВ:
У червні 2024 року заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури звернувся з позов в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Акціонерного товариства «Укртелеком» та Ічнянської міської ради про усунення перешкод державі в особі Фонду державного майна України в праві користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту - протирадіаційним укриттям №92768, шляхом:
- визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ічнянської міської ради №350 від 28.09.2004 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомості» в частині визнання за Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» права власності на захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №92768 площею 63,5 кв. м, розташовану за адресою: вул. Воскресінська (Леніна), 26, м. Ічня, Ічнянський (на даний час Прилуцький) район, Чернігівська область;
- визнання недійсним свідоцтва про право власності серії САА №047076 від 06.11.2004, виданого Відкритому акціонерному товариству «Укртелеком» на майновий комплекс, розташований за адресою: вул. Воскресінська (Леніна), 26, м. Ічня, Ічнянський (на даний час Прилуцький) район, Чернігівська область;
- скасування рішення реєстратора Ічнянської районної державної адміністрації Журавель А.О. від 01.03.2018, номер запису 4712 в книзі 22;
- зобов`язання Акціонерного товариства «Укртелеком» повернути захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №92768, розташовану за адресою: вул. Воскресінська (Леніна), 26, м. Ічня, Ічнянський (на даний час Прилуцький) район, Чернігівська область, на користь держави в особі Фонду державного майна України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради №350 від 28.09.2004 визнано право власності Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» на об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: вул. Воскресінська (Леніна), 26, м. Ічня, Ічнянський (на даний час Прилуцький) район, Чернігівська область, до складу яких увійшло підвальне приміщення, в якому розташована споруда цивільного захисту - протирадіаційне укриття №92768, що віднесена до об`єктів, які перебувають під охороною держави та мають загальнодержавне значення, у зв`язку з чим не могла бути відчужена та передана в приватну власність.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.06.2024 відкрито провадження у справі №927/542/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Департамент з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації та Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 11.09.2024 (повне рішення складене 13.09.2024) у справі №927/542/24 позов заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України задоволено частково, а саме:
- визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Ічнянської міської ради №350 від 28.09.2004 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомості» в частині визнання за Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» права власності на захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №92768 площею 63,5 кв. м;
- визнано недійсним свідоцтво про право власності серії САА №047076 від 06.11.2004, видане Відкритому акціонерному товариству «Укртелеком» на майновий комплекс, в частині приміщення протирадіаційного укриття №92768 площею 63,5 кв. м;
- скасовано рішення реєстратора Ічнянської районної державної адміністрації Журавель А.О. від 01.03.2018, номер запису 4712 в книзі 22, в частині приміщення протирадіаційного укриття №92768 площею 63,5 кв. м;
- зобов`язано Акціонерне товариство «Укртелеком» повернути захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №92768, на користь держави в особі Фонду державного майна України.
Не погоджуючись з указаним рішенням, Акціонерне товариство «Укртелеком» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом під час ухвалення рішення неповно з`ясовані обставини справи, недоведені обставини, які мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовано норми матеріального права.
Скаржник зазначає, що не відповідає фактичним обставинам справи висновок суду першої інстанції про те, що під час корпоратизації Українського державного підприємства електрозв`язку «Укртелеком» до статутного фонду та у власність новоствореного відкритого акціонерного товариства за актом приймання-передачі нерухомого майна засновника від 09.08.2004 протиправно з державної власності вибула споруда цивільного захисту - протирадіаційне укриття, що увійшла до складу адміністративної будівлі за адресою: вул. Леніна, 26, м. Ічня, Чернігівська область.
Окрім цього, Акціонерне товариство «Укртелеком» також вказує на те, що позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності є неефективною та такою, що не підлягає задоволенню.
Також скаржник вказує на помилковість висновків суду про належність такого способу захисту порушених прав як скасування рішення виконавчого комітету та скасування рішення реєстратора.
В апеляційній скарзі викладено клопотання про долучення до матеріалів доказів, а саме:
- копії позовної заяви керівника Коростишівської окружної прокуратури №53-80-2412 вих-22 від 11.11.2022;
- копії постанови Верховного Суду від 11.09.2024 у справі №906/1052/22.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2024 апеляційну скаргу у справі №927/542/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №927/542/24, призначено її розгляду на 05.11.2024, а також встановлено іншим учасникам справи строк на подання відзивів та заперечень або пояснень на клопотання про долучення доказів.
До суду 21.10.2024 представником Прилуцької окружної прокуратури подано відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення суду залишити без змін. Також у відзиві викладено заперечення щодо задоволення клопотання відповідача-1 про долучення до матеріалів справи доказів.
Інші учасники справи у встановлений процесуальний строк не скористалося правом на подання відзивів, що відповідно до ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
До суду 29.10.2024 від представника Акціонерного товариства «Укртелеком» надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку ухвалою від 31.10.2024 задоволено.
У призначене судове засідання 05.11.2024 з`явилися представники прокуратури, позивача та відповідача-1, інші учасники справи не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення ухвали про відкриття апеляційного провадження до електронних кабінетів. З огляду на викладене судом ухвалено розпочати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідача-2 та третіх осіб.
Також суд ухвалив долучити до матеріалів справи додані до апеляційної скарги копії позовної заяви керівника Коростишівської окружної прокуратури №53-80-2412 вих-22 від 11.11.2022 та постанови Верховного Суду від 11.09.2024 у справі №906/1052/22.
Надалі судом розпочато розгляд апеляційної скарги по суті та заслухано пояснення представників прокуратури, позивача і відповідача-1.
З метою додаткового з`ясування обставин справи в засіданні суду 05.11.2024 оголошено перерву до 26.11.2024.
У судовому засіданні 26.11.2024 оголошено перерву до 17.12.2024, а 17.12.2024 - до 14.01.2025.
У призначене судове засідання 14.01.2025 з`явилися представники прокуратури, позивача і відповідача-1 та надали додаткові пояснення по суті апеляційної скарги.
Надалі судом досліджено наявні в матеріалах справи докази та заслухано виступи представників сторін у судових дебатах.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача і відповідача-1, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи вбачається, що за наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України №155 від 27.12.1999 «Про створення відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» та затвердження його статуту» створене Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком» шляхом перетворення Українського державного підприємства електрозв`язку «Укртелеком» у відкрите акціонерне товариство в процесі корпоратизації відповідно до Указу Президента України №210/93 від 15.06.1993 «Про корпоратизацію підприємств» та Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №508 від 05.07.1993.
Згідно з п. 8 зазначеного Указу засновники відкритих акціонерних товариств після прийняття рішення про їх приватизацію передають державним органам приватизації тільки акції цих товариств.
Наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України №189 від 09.08.2004 «Про передачу нерухомого майна ВАТ «Укртелеком» (Чернігівська філія)» нерухоме майно, що знаходилося на балансі Українського державного підприємства електрозв`язку «Укртелеком» по Чернігівській дирекції станом на 01.07.1999 передано у власність ВАТ «Укртелеком» та затверджено Перелік нерухомого майна, що передано у власність ВАТ «Укртелеком» по Чернігівській дирекції (філії) згідно з додатком.
За актом приймання-передачі нерухомого майна від 09.08.2004 (додаток №1 до наказу №189 від 09.08.2004) до статутного фонду ВАТ «Укртелеком» Державним комітетом зв`язку та інформатизації України передано по Чернігівській філії 2/3 будівлі, приміщення цеху №6, інвентарний номер 00015545, за адресою: вул. Леніна, 26, м. Ічня, Чернігівська область, 16703 (порядковий номер за переліком 264).
Рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області №350 від 28.09.2004 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомості», відповідно до наказу Держкомзв?язку України №155 від 27.12.1999 «Про створення ВАТ «Укртелеком» та наказу №189 від 09.08.2004 «Про передачу нерухомого майна ВАТ «Укртелеком», переліку об`єктів нерухомого майна, переданого до статутного фонду ВАТ «Укртелеком» від 09.08.2004 та акту приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду ВАТ «Укртелеком», доручено Ічнянському РБТІ оформити право власності ВАТ «Укртелеком» на об`єкти нерухомості, розташовані за адресою м. Ічня, вул. Леніна, 26, а саме: 2/3 будівлі приміщення цеху №6, огорожа подвір`я, туалет, 1/3 будівлі склад-навісу, 4/5 будівлі, гараж №2 (4 бокси), 1/2 будівлі, гараж-бокс №1 (з приміщенням дизельної).
06.11.2004 на підставі зазначеного рішення Ічнянською міською радою видане ВАТ «Укртелеком» свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №047076 на нежитлову будівлю за адресою: вул. Леніна, 26, м. Ічня, Чернігівська область. Опис об`єкта: загальна площа 1861,6 кв. м: будинок РВЗ (2/3 частка ВАТ «Укртелекому»), А-3, 1861,6 кв. м; огорожа з бетонних плит (1/1 частка ВАТ «Укртелеком»), №1.2; вбиральня, Т, 6,0 кв. м; склад-навіс (1/3 частка ВАТ «Укртелеком», 98,4 кв. м), В-1, в-1, 236,4 кв. м; гараж (4/5 частка ВАТ «Укртелеком»), Б-1, 127,7 кв. м, гараж з дизельною (1/2 частка ВАТ «Укртелеком»), Г-1, 179,4 кв. м.
За актом розмежування приміщень та площ Ічнянського цеху електрозв`язку №6 Ніжинського ЦЕЗ №4 ЧФ ВАТ «Укртелеком» та Ічнянського відділення поштового зв`язку Прилуцького ЦПЗ №3, розміщених за адресою: м. Ічня, вул. Леніна, 26, складеним 25.02.2005 комісійно, проведене обстеження всіх будівель та приміщень за вказаною адресою, площі розмежовані в частках між співвласниками. Загальна площа будинку з підвалом - 1861,6 кв. м: площа Ічнянського цеху електрозв`язку - 1273,3 кв. м (частка 17/25), площа Ічнянського відділення поштового зв`язку - 588,3 кв. м (частка 8/25), згідно з наведеним переліком приміщень та площ указаної будівлі.
Відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів №8 від 14.06.2011 ВАТ «Укртелеком» перейменоване на ПАТ «Укртелеком». У подальшому за протоколом загальних зборів акціонерів №20 від 22.04.2021 ПАТ «Укртелеком» перейменоване на АТ «Укртелеком». Відповідні відомості внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №343614499 від 21.08.2023 вбачається, що будівля за адресою: Чернігівська область, Ічнянський район, м. Ічня, вул. Воскресінська (попередня назва вул. Леніна), будинок 26 загальною площею 1861,6 кв. м, зареєстрована 26.02.2018 на праві власності за ПАТ «Укртелеком» (спільна часткова власність, розмір частки 2/3). Запис внесений реєстратором на підставі свідоцтва про право власності від 06.11.2004.
На замовлення власника ВАТ «Укртелеком» Ічнянським РБТІ 30.11.2001 виготовлений технічний паспорт на об`єкт нерухомості (інвентарний номер 00015545) за адресою: вул. Леніна, 26, м. Ічня, Чернігівська область. Згідно з експлікацією внутрішніх площ до плану будинку, літ. А-3 (підвальне приміщення), до його складу, в тому числі увійшли приміщення площею 57 кв. м та приміщення площею 6,5 кв. м.
Також, на замовлення Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком» КП БТІ Ічнянської районної ради Чернігівської області 27.08.2013 виготовлений технічний паспорт на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони), протирадіаційне укриття, обліковий №92768, за адресою: вул. Леніна, 26, м. Ічня, Чернігівська область. Згідно з експлікацією приміщень до плану захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) до його складу увійшли розташовані в підвалі будівлі приміщення площею 57 кв. м та 6.5 кв. м відповідно, загальна площа захисної споруди - 63,5 кв. м. Враховуючи технічні характеристики: протирадіаційне укриття вбудоване в будівлю; за показником захисту - група Б коефіцієнт захисту 200; введене в експлуатацію 27.12.1980; загальна площа - 63,5 кв. м, об`єм - 177,8 куб. м; розраховане на 50 осіб; має один вхід.
Згідно відомостей Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації відповідно до облікової картки протирадіаційного укриття №92768 за адресою: вул. Леніна, 26, м. Ічня, Чернігівська область знаходиться протирадіаційне укриття №92768, що належить Ічнянському районному вузлу зв`язку Міністерства зв`язку УРСР. Згідно з наведеною технічною характеристикою укриття є вбудованим, показник захисту Б-2 (Кз) 200, площа 65,44 кв. м, місткість 50 осіб, введено в експлуатацію у 1980 році.
У матеріалах справи також наявні:
- акт, складений за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №275 від 05.11.2018;
- акти оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №92768 від 29.06.2021 та 04.11.2022;
- акт оперативного огляду об`єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття населення від 03.06.2023, в якому за результатами перевірок стану готовності, експлуатації і використання вказаного протирадіаційного укриття встановлено: місцезнаходження - вул. Воскресінська (попередня назва вул. Леніна), 26; форма власності - приватна; підпорядкованість/власник - ПАТ «Укртелеком»; загальні характеристики: вбудоване приміщення площею 63,5 кв. м, розраховане на 50 осіб; стан готовності захисної споруди станом на 03.06.2023 - придатне до використання за призначенням.
Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор вказував на те, що відповідачем-1 у процесі корпоратизації набуто у власність нерухоме майно, а саме адміністративну будівлю за адресою: вул. Воскресінська (попередня назва вул. Леніна), 26, м. Ічня, Чернігівська область, часткою 2/3, площею 1273,3 кв. м, до складу якої, зокрема, увійшла захисна споруда цивільного захисту №92768 площею 63,5 кв. м, розташована в підвальному приміщенні будівлі. Поряд з цим, протирадіаційне укриття №92768 віднесене до об`єктів, що перебувають під охороною держави та мають загальнодержавне значення, у зв`язку з чим цей об`єкт нерухомості не міг бути набутий в приватну власність Акціонерним товариством «Укртелеком».
Заперечуючи проти позову, відповідач-1 вказував на наступне:
- відсутність підстав представництва інтересів держави прокурором та відсутність в позивача матеріально-правових підстав звернення до суду із заявленими позовними вимогами;
- відсутність доказів на підтвердження існування захисної споруди на момент оформлення відповідачем-1 правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості (2/3); відсутність доказів введення в експлуатацію захисної споруди; спірна захисна споруда не є самостійним об`єктом нерухомого майна, натомість, відокремлення даного об`єкту від інших приміщень підвального поверху будівлі, так само як і відокремлення підвального поверху від конструктивних елементів надземного поверху будівлі чи їх поділ на самостійні об`єкти, є неможливим;
- невиправданість та непропорційність втручання держави у право власності відповідача-1;
- обрання неналежного способу захисту;
- сплив позовної давності та необхідність застосування судом відповідних правових наслідків.
Ічнянська міська рада, у свою чергу, подала до суду заяву про визнання позову у повному обсязі та просила його задовольнити. У підготовчому засіданні 26.06.2024 суд першої інстанції прийняв визнання відповідачем-2 позову.
Позивач у своїх поясненнях позов підтримав, зазначивши, що Фонд державного майна України не мав повноважень щодо управління майном, яке не увійшло до статутного капіталу Акціонерного товариства «Укртелеком» у процесі корпоратизації, але перебувало на його балансі. Позивач також не здійснював формування статутного капіталу цього товариства в процесі корпоратизації. Захисна споруда цивільного захисту в силу положень ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України є обмежено оборотоздатною річчю та не може відчужуватися з державної чи комунальної власності в приватну. З огляду на відсутність згоди держави в особі Фонду державного майна України на передачу спірного укриття в приватну власність, державна реєстрація права приватної власності на таке майно за відповідачем-1 є незаконною, чим спростовується презумпція права власності товариства на спірний об`єкт.
Департамент з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації у своїх письмових поясненнях вказав на те, що в Книзі обліку захисних споруд цивільного захисту Чернігівської області обліковується протирадіаційне укриття №92768, розташоване за адресою: вул. Воскресінська (Леніна), 26, м. Ічня, Прилуцький район, Чернігівська область, що знаходиться на балансі Акціонерного товариства «Укртелеком».
Прокурор у відповіді на відзив відповідача-1 додатково зазначив, що:
- правові підстави звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України належним чином обґрунтовані в позовній заяві;
- рішення міської ради «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомості» прийняте всупереч п. «г» ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню в судовому порядку і видане на його підставі свідоцтво про право власності серії САА №106214 від 01.12.2004 підлягає визнанню недійсним;
- даний позов поданий з метою відновлення становища, що існувало до порушення; належним способом захисту порушеного права є пред`явлення до суду негаторного позову в порядку, визначеному ст. 391 Цивільного кодексу України з метою усунення перешкод, які відповідач-1 створює власнику - державі в користуванні і розпорядженні об`єктом цивільного захисту; негаторний позов може бути пред`явлений впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця об`єкту нерухомості, тобто строк позовної давності до заявлених вимог не підлягає застосуванню;
- за відомостями третьої особи-1 захисна споруда цивільного захисту №92768 включена до Книги обліку захисних споруд Чернігівської області як протирадіаційне укриття, починаючи з 27.12.1980. Наявність відповідної технічної документації на окреме приміщення (протирадіаційне укриття) спростовує доводи відповідача-1 щодо неможливості визначення даної споруди як окремого об`єкту.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов, зокрема, наступних висновків:
- Фонд державного майна України здійснює повноваження з урядування від імені держави у сфері спірних правовідносин;
- прокурор дотримався порядку, встановленого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та належним чином підтвердив підстави представництва інтересів держави в особі Фонду державного майна України;
- спірне майно є захисною спорудою цивільного захисту, що в силу чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства унеможливлювало його передачу у приватну власність, а оскільки цивільний обіг спірного майна є обмеженим та регулюється відповідними правилами, особливим обліком таких об`єктів та контролем з боку державних органів, що здійснюють функції держави у сфері цивільного захисту населення, тому виведення зі складу об`єктів цивільного захисту даної захисної споруди можливе лише за участю компетентних органів;
- суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та обрання належного способу захисту порушеного права в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ічнянської міської ради №350 від 28.09.2004 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомості» та визнання недійсним свідоцтва про право власності серії САА №047076 від 06.11.2004 в частині споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №92768 загальною площею 63,5 кв. м;
- суд врахував заперечення відповідача-1 та відмовив у задоволенні вимог прокурора щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомості (нежитлову будівлю) в цілому щодо усього об`єкту нерухомості, оскільки таке втручання держави в право на мирне володіння майном не відповідає принципу пропорційності, закріпленого Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;
- з огляду на відсутність згоди держави в особі позивача, як уповноваженого органу, на відчуження спірного нерухомого майна та передачу в приватну власність відповідачу-1, державна реєстрація за останнім права приватної власності на таке майно є незаконною;
- суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення реєстратора та вказав на обрання прокурором належного способу захисту порушеного права в цій частині;
- суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності до вимог прокурора.
Проте, колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду з приводу наявності підстав для задоволення заявленого позову в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ічнянської міської ради №350 від 28.09.2004 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомості» та скасування рішення реєстратора Ічнянської районної державної адміністрації Журавель А.О. від 01.03.2018 і вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо незаконного вибуття з державної власності споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №92768 загальною площею 63,5 кв. м, розташованого в адміністративній будівлі площею 1861,6 кв. м (підвальному приміщенні) за адресою: вул. Воскресінська (Леніна), 26, м. Ічня, Прилуцький район, Чернігівська область.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статтею 326 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що в державній власності є майно, в тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є в державній власності, здійснюється державними органами, а в випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.
Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності в разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється в порядку, встановленому законом.
Так, 26.02.2018 за Публічним акціонерним товариством «Укртелеком», яке є правонаступником ВАТ «Укртелеком», зареєстроване право власності на об`єкт нерухомості, а саме нежитлову будівлю загальною площею 1861,6 кв. м, розташовану за адресою: вул. Воскресінська, 26, м. Ічня, Ічнянський (наразі Прилуцький) район, Чернігівська область (спільна часткова власність, 2/3 частки).
На протирадіаційне укриття, обліковий номер №92768, площею 63,5 кв. м, розміщене за вказаною адресою, 27.08.2013 на замовлення Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» виготовлений технічний паспорт, за яким до технічних характеристик об`єкта внесений запис про введення протирадіаційного укриття в експлуатацію з 27.12.1980.
Наведене також підтверджується обліковою карткою протирадіаційного укриття №92768, згідно з якою за даною адресою обліковується споруда цивільного захисту, що належить Ічнянському районному вузлу зв`язку Міністерства зв`язку УРСР. За технічною характеристикою укриття є вбудованим, показник захисту Б-2 (Кз) 200, площа 65,44 кв. м, місткість 50 осіб, введено в експлуатацію в 1980 році.
Дана інформація також відображена в актах оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №92768 від 29.06.2021 та 04.11.2022, а також акті оперативного огляду об`єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття населення від 03.06.2023.
За поясненнями третьої особи-1 протирадіаційне укриття №92768 перебуває на обліку захисних споруд цивільного захисту області та за висновком Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області станом на 03.06.2023 є придатним для використання за призначенням.
Відповідно до п. 2.35 Державних будівельних норм А.3.1-9-2000 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд цивільної оборони та їх утримання», затверджених наказом Держбуду України №229 від 2000-10-13, чинних на час виникнення спірних правовідносин, актом державної приймальної комісії оформлюється прийняття закінчених будівництвом захисних споруд цивільної оборони. У звітність про введення в дію захисних споруд (постановка на облік) включаються тільки ті об`єкти, по яким затверджені акти державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію та за наявності гарантійного паспорта сертифіката на об`єкт, який видається генеральним підрядником. На підставі цих документів оформлюється облікова картка і паспорт захисної споруди.
Таким чином, облікова картка свідчить про введення в дію захисної споруди (постановку на облік).
Матеріалами справи підтверджується, що розташоване в підвалі будівлі приміщення загальною площею 63,5 кв. м за адресою: Чернігівська область, м. Ічня, вул. Воскресінська (попередня назва вул. Леніна), 26, має правовий статус захисної споруди цивільного захисту (протирадіаційне укриття) та є самостійним об`єктом згідно з технічним паспортом.
Як було встановлено вище, ВАТ «Укртелеком» створене згідно з наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації №155 від 27.12.1999 шляхом перетворення Українського державного підприємства електрозв`язку «Укртелеком» у відкрите акціонерне товариство в процесі корпоратизації. Засновником товариства виступив Державний комітет зв`язку та інформатизації України (правонаступник - Міністерство інфраструктури України).
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, до яких, зокрема, належать протирадіаційні споруди (підпункт «в» вказаної норми).
За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, до захисних споруд цивільного захисту серед іншого належить протирадіаційне укриття - негерметична споруда, в якій створені умови для перебування людей та їх захисту протягом певного часу (не менше 48 годин) шляхом зменшення прогнозованого впливу небезпечних чинників, які можуть виникнути внаслідок надзвичайної ситуації, та іонізуючого опромінення в разі радіаційної аварії і радіоактивного забруднення місцевості та непрямої дії звичайних засобів ураження під час воєнних (бойових) дій та/або терористичних актів.
Відповідно до п. 13 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №138 від 10.03.2017, у разі приватизації (корпоратизації) державного (комунального) підприємства, на балансі якого перебувають захисні споруди, уповноважений орган управління захисної споруди проводить заходи, спрямовані на визначення їх балансоутримувачів та укладення з ними договорів про утримання (зберігання) захисних споруд.
За приписами ст. 86 Господарського кодексу України (далі - ГК України) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, забороняється використовувати для формування статутного (складеного) капіталу товариства бюджетні кошти, кошти, одержані в кредит та під заставу, векселі, майно державних (комунальних) підприємств, яке відповідно до закону (рішення органу місцевого самоврядування) не підлягає приватизації, та майно, що перебуває в оперативному управлінні бюджетних установ, якщо інше не передбачене законом. Внесення майна державного підприємства, яке відповідно до закону не підлягає приватизації, як вкладу до статутного (складеного) капіталу, забороняється.
За висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 18.03.2021 у справі №924/592/20 та 12.10.2021 у справі №924/1431/20, проведення корпоратизації державного підприємства в акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися як підстава для зміни форми власності на державне майно; таке майно не може бути відчужене чи корпоратизоване на користь суб`єкта права приватної власності без попереднього виключення цього майна із законодавчого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.
При корпоратизації держава зберігає контроль та вплив на об`єкт власності через корпоративні права щодо майна створеного акціонерного товариства.
Відповідно до Указу Президента України №210/93 від 15.06.1993 «Про корпоратизацію підприємств» (п. 8) у разі прийняття рішення про приватизацію корпоратизованих товариств, їх засновники передавали державним органам приватизації для приватизації (продажу) тільки акції.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої з приводу того, що оскільки захисна споруда цивільного захисту №92768 належить до об`єктів загальнодержавного значення, то приватизація даного об`єкту заборонена законом.
Зазначені висновки також відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.12.2024 у справі №927/1089/23 за аналогічних правовідносин, де касаційний суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що до переліку об`єктів, які у процесі перетворення Українського державного підприємства електрозв`язку «Укртелеком» передано у власність ВАТ «Укртелеком», було неправомірно включено спірне майно, яке є захисною спорудою цивільного захисту - протирадіаційним укриттям №93051, оскільки такі споруди відносилися до об`єктів державної власності, що не підлягали приватизації, і відповідно, не передбачали можливості зміни їх власника.
Отже, протилежні доводи Акціонерного товариства «Укртелеком» судом апеляційної інстанції відхиляються.

Щодо обраного прокурором способу захисту порушеного права та обґрунтованості позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, з-поміж іншого, визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, що існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
За приписами ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено форму актів, які приймаються виконавчим комітетом ради, порядок прийняття ним актів, а також встановлено презумпцію правомірності актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування через вказівку, що такі акти з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України можуть бути визнані незаконними в судовому порядку. Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.
Рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради №350 від 28.09.2004 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомості» наданий дозвіл на оформлення права власності ВАТ «Укртелеком», зокрема, на 2/3 будівлі приміщення цеху №6 по вул. Леніна, 26 (нова назва вул. Воскресінська) у м. Ічня.
На підставі вказаного рішення 06.11.2004 видане свідоцтво про право власності серії САА №047076 на нежитлову будівлю площею 1861,6 кв. м, розташовану по вул. Леніна (нова назва вул. Воскресінська), 26, м. Ічня, у тому числі: будинок РЗВ, 2/3 частки Укртелеком, А-3, 1861,6 кв. м.
26.02.2018 до Державного реєстру речових прав внесений запис про речове право 25082444, за яким за відповідачем-1 зареєстроване право власності на нежитлову будівлю площею 1861,6 кв. м за адресою: вул. Воскресінська (попередня назва вул. Леніна), 26, м. Ічня, Чернігівська область, тип власності - спільна часткова власність (2/3 частки).
Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі, що розглядається, прокурор стверджував, що рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради №350 від 28.09.2004 а також внаслідок внесення 26.02.2018 до Державного реєстру речових прав запису про речове право 25082444, за яким за відповідачем-1 зареєстроване право власності на нежитлову будівлю, порушується право власності позивача на спірний об`єкт нерухомості, а тому належним способом захисту є звернення до суду з вимогами про визнання незаконним і скасування такого рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення реєстратора.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду пред`явлення вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанови від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц та 30.06.2020 у справі №19/028-10/13). У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц відступила від висновку, викладеного у своїй постанові від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, де зазначалося про можливість скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності як належного способу захисту права або інтересу.
Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №912/2797/21 зроблено правовий висновок про те, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням, а можливість його скасування не дозволить позивачу ефективно відновити володіння відповідною земельною ділянкою.
У кожному конкретному спорі суд насамперед повинен оцінювати застосовувані способи захисту порушених прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та передбачені ст. 13 ЦК України обмеження щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав будь-якою особою.
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц та 15.09.2020 у справі №469/1044/17).
За вказаних обставин оскільки визнання незаконним і скасування зазначеного рішення міськради та скасування рішення реєстратора не дозволить позивачу ефективно відновити володіння спірним майном, такі вимоги не підлягають задоволенню.
Зазначені висновки відповідають висновкам щодо застосування норм права, викладеним у постановах Верховного Суду від 11.09.2024 у справі №906/1052/22 та 11.12.2024 у справі №927/1089/23 за аналогічних правовідносин.
Отже, висновки місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення реєстратора є необґрунтованими і такими, що не відповідають судовій практиці касаційного суду зі спірних.
Як наслідок, доводи апеляційної скарги відповідача-1 з приводу того, що суд дійшов помилкового висновку про належний спосіб захисту порушених прав шляхом скасування рішення виконавчого комітету та скасування рішення реєстратора, є обґрунтованими.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності, прокурор послався на те, що саме свідоцтво, до якого включене і спірне майно - протирадіаційне укриття №92768 загальною площею 63,5 кв. м, що є державною власність, та відповідно до закону не підлягало приватизації, стало підставою для реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем-1.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За приписами ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно, зокрема, є свідоцтво власності на будівлю (частину будівлі), споруду.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.05.2021 у справі №361/953/16-ц, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно впливає на можливість реалізації прав особи, що його отримала, щодо нерухомого майна, отже доводить дієвість та ефективність такого способу захисту.
Ураховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсним оспорюваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно є обґрунтованим та відповідає наведеній вище правовій позиції Верховного Суду, а також позиції, викладеній у постанові від 11.12.2024 у справі №927/1089/23.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду послідовно дотримується позиції, що у випадках, коли на певний об`єкт нерухомого майна за жодних умов не може виникнути право приватної власності, державна реєстрація цього права не змінює володільця відповідного об`єкта, а тому порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади слід розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння. Належним способом захисту прав власника у цих випадках є негаторний позов (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №910/8413/21).
Враховуючи, що спірне протирадіаційне укриття не могло бути приватизовано, тобто право власності держави на нього не могло бути передано приватній особі, як правильно зазначив суд першої інстанції, поновлення порушених прав держави у спірних правовідносинах могло відбутися внаслідок заявлення саме негаторного позову, тобто вимоги про усунення перешкод у користуванні майном, яку прокурор також заявив. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.11.2024 у справі №922/221/24 та 12.07.2024 у справі №918/744/23.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову прокурора щодо вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності серії САА №047076 від 06.11.2004 в частині споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №92768 загальною площею 63,5 кв. м, розміщеного за адресою: вул. Воскресінська, 26, м. Ічня, Прилуцький район, Чернігівська область.
Зазначеним вище спростовуються доводи скаржника з приводу того, що позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності є неефективною та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо заяви Акціонерного товариства «Укртелеком» про застосування наслідків спливу позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Приписи про застосування позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Натомість, негаторний позов може бути пред`явлений позивачем упродовж усього часу, поки існує відповідне правопорушення. Такий підхід у судовій практиці є усталеним (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц та 12.09.2023 у справі №910/8413/21, постанова Верховного Суду від 12.07.2024 у справі №918/744/23.
Таким чином, апеляційний вказує на те, що оскільки прокурором заявлено негаторний позов, підстави для застосування наслідків спливу позовної давності у даній справі відсутні.

Підсумовуючи усе вищевикладене, апеляційний суд вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ічнянської міської ради №350 від 28.09.2004 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомості» та скасування рішення реєстратора Ічнянської районної державної адміністрації Журавель А.О. від 01.03.2018, номер запису 4712 в книзі 22, індексний номер 39942817, з ухваленням в зазначеній частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Отже, доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртелеком» є частково обґрунтованими.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.09.2024 у справі №927/542/24 підлягає частковому скасуванню.
За вказаних обставин апеляційна скарга Акціонерного товариства «Укртелеком» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.09.2024 у справі №927/542/24 скасувати в частині задоволення позовних вимог про:
- визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ічнянської міської ради №350 від 28.09.2004 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомості» в частині визнання за Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» права власності на захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №92768 площею 63,5 кв. м, розташовану за адресою: вул. Воскресінська (Леніна), 26, м. Ічня Ічнянського (на даний час Прилуцького) району Чернігівської області;
- скасування рішення реєстратора Ічнянської районної державної адміністрації Журавель А.О. від 01.03.2018, номер запису 4712 в книзі 22, індексний номер 39942817, в частині приміщення протирадіаційного укриття №92768 площею 63,5 кв. м, що увійшло до складу нежитлової будівлі площею 1861,6 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1498347874217), з припиненням права приватної власності Акціонерного товариства «Укртелеком» на цей об`єкт.
3. Ухвалити в наведеній частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.
4. В іншій частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.09.2024 у справі №927/542/24 залишити без змін.
5. Стягнути з Чернігівської обласної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, ідентифікаційний код 02910114) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) 7267 (сім тисяч двісті шістдесят сім),20 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати наказ.
7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складений 24.01.2025.

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                С.І. Буравльов