Справа №585/1649/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга В. О.	
Номер провадження 33/816/290/25 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/1649/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.09.2024, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1   
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
     учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
     особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_3 ,
     захисника – адвоката Маляра М. В., 
установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки висновки суду першої інстанції про його вину у вчинені правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не вмотивовані та не ґрунтуються на законі. При цьому не заперечує, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, оскільки поліцейським не було поінформовано його про порядок застосування газоаналізатора та він мав сумніви щодо достовірності результату такого огляду, тому неодноразово заявляв, що огляд проходитиме в медичному закладі, жодних дій, спрямованих на перешкоджання проведення такого огляду відеозапис не містить. Вважає припущеннями судді те, що він не мав наміру їхати до лікарня, його доставили до лікарні тільки 04.04.2024 о 02:13 після того, як спочатку був доставлений пасажир його автомобіля, т/з був залишений біля будинку, а його повезли до медичного закладу, але він відмовився від проходження огляду з підстав, що минуло більше трьох годин з моменту зупинки. Також просить поновити строк апеляційного оскарження, так як помилково апеляційна скарга спочатку була направлена безпосередньо до апеляційного суду, а не через суд першої інстанції, у зв`язку з чим вона була повернута особі, що її подала.
Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.09.2024 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладений штраф у розмірі 17000 грн із позбавленням права керувати т/з на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно постанови судді, ОСОБА_3 03.04.2024 о 23:15 у м. Ромни по вул. Коржівська, 90, керував т/з Фольксваген Транспортер, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3 днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
ОСОБА_3 був присутній у судовому засіданні від 27.09.2024, однак помилково 07.10.2024 звернувся з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову безпосередньо до Сумського апеляційного суду, а не через Роменський міськрайонним суд Сумської області, у зв`язку з чим вона 15.10.2024 була йому повернута і того ж дня він подав апеляційну скаргу до належного суду, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.
Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Маляра М. В., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 655087 від 03.04.2024, суддя суду першої інстанції цілком правильно дійшла висновку, що водій ОСОБА_3 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на відповідний стан у встановленому законом порядку, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується відеозаписом з технічних засобів поліцейських, згідно яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з і в закладі охорони здоров`я. 
Оцінюючи наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цьому доказу. 
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
У разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. 
Водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатом, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП, п. 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).
Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання поліцейськими самої процедури відповідного огляду, що повністю відповідає імперативним вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з зобов`язаний виконувати (п. 2.5 ПДР), так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971).
Відеозапис події правопорушення є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм надання можливості для проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп`яніння, а тому відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порушення приписів п. 2.5 ПДР цілком логічно завершилось складенням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні цього протоколу дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси ОСОБА_3 як учасника дорожнього руху.  
Здійснена апеляційним судом перевірка і аналіз зазначеного вище доказу дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_3 керував т/з та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, внаслідок чого доводи апеляційної скарги з цих підстав на увагу не заслуговують і є безпідставними.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, то вони не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та дослідженому доказу.
Так, згідно наявного у справі відеозапису з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_3 був повідомлений останніми про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, так як він мав певні ознаки такого сп`яніння. ОСОБА_3 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння або на місці зупинки т/з, або в закладі охорони здоров`я, із роз`ясненням йому наслідків відмови від огляду, на що він повідомив, що не проходитиме огляд на місці зупинки т/з, а пропозиція поліцейського поїхати до закладу охорони здоров`я залишилась без відповіді з боку ОСОБА_3 , який шукав телефон, був агресивно налаштований до поліцейських. Вказана поведінка ОСОБА_3 була обґрунтовано розцінена поліцейськими як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_3 були роз`яснені його права, а потім був складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким ОСОБА_3 був ознайомлений, але від підпису він відмовився. 
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_3 в подальшому, більш ніж через 3 години, був доставлений поліцейськими до закладу охорони здоров`я, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, докази у справі відсутні. При цьому, необхідно зауважити, що у разі наявності такого факту, це в усякому разі ніяким чином не впливає на обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння згідно приписів п. 2.5 ПДР, так як не виконання цього пункту ПДР кваліфікує дії чи бездіяльність особи, яка керує т/з, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це правопорушення є закінченим з моменту відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку, після чого здійснюється збір доказів, складання матеріалів, протоколу тощо, тобто розпочинається провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі конкретного факту правопорушення, встановленого згідно визначеної процедури, яке не може бути зупинене (скасоване) тільки через саму неналежну поведінку водія щодо виконання своїх обов`язків чи уявне бажання останньої пройти огляд на стан сп`яніння.
Крім того, відповідно ч. 4-5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Оскільки ОСОБА_3 не проходив огляд на стан сп`яніння, відмовившись виконувати вимоги п. 2.5 ПДР, тому і двогодинний строк на нього не розповсюджується.  
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Будь-якого тиску на ОСОБА_3 як учасника дорожнього руху з боку поліцейських, сумнівів у відсутності їх неупередженості чи об`єктивності в ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.  
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.09.2024.
Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.09.2024 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов