Окрема думка
судді Верховного Суду у Касаційному цивільному суді Пророка В. В.
 
справа № 756/767/23 (провадження 61-4635 св 24)
26 лютого 2025 року
м. Київ
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши заяву судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід від участі у розгляді заяв Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про відвід суддів Петрова Євгена Вікторовича та Литвиненко Ірини Вікторівни від участі у розгляді справи за заявою Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду  від 11 вересня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ухвалою від 26 лютого 2025 року вказані заяви визнав необґрунтованими, а також розглянувши заяву ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду цих же заяв ухвалою від 26 лютого 2024 року в її задоволенні відмовив.
 
Водночас з наведеними рішеннями колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можу погодитися з огляду на таке.
 
1.       У березні 2024 року ОСОБА_1 , через представника Кравця Р. Ю., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. 
 
2.       Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., ухвалою від 24 квітня 2024 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з Оболонського районного суду міста Києва. 
 
3.       Вказана ухвала відповідно до частини третьої статті 415 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) була оформлена суддею Петровим Є. В.
 
4.       Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ситнік О. М., постановою від 11 вересня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Скасував рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2024 року, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
5.       Відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України постанова була  оформлена суддею Петровим Є. В. 
 
6.       Як ухвала Верховного Суду від 24 квітня 2024 року про відкриття касаційного провадження у справі так і постанова Верховного Суду від 11 вересня 2024 року були оформленні не суддею-доповідачем, оскільки на переконання судді Пророка В. В. касаційне провадження в цій справі було відкрите помилково та підлягало закриттю, враховуючи те, що доводи касаційної скарги необґрунтовані, а судами першої та апеляційної інстанцій правильно застосовано норми права та їх висновки у цій справі відповідають висновкам Верховного Суду, у зв`язку з чим ним були викладені відповідні окремі думки від 24 квітня 2024 року (щодо відкриття касаційного провадження) та від 11 вересня 2024 року (щодо розгляду справи по суті).
 
7.       В січні 2025 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», до Верховного Суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року.
 
8.       Автоматизованою системою діловодства (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 січня 2025 року) справу призначено судді-доповідачеві Пророку В. В. 
 
9.       Автоматизованою системою діловодства (протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 09 січня 2025 року) справу призначено судді-доповідачеві Пророку В. В., судді, які входять до складу колегії: Грушицький А. І., Ситнік О. М., Литвиненко І. В., Петров Є. В.
 
10.   13 січня 2024 року мною було заявлено самовідвід від розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року, оскільки в окремих думках від 24 квітня 2024 року та від 11 вересня 2024 року була викладена моя правова позиція щодо результатів розгляду Верховним Судом справи № 756/767/23.
 
11.   Верховний Суд ухвалою від 15 січня 2025 року відмовив у задоволенні вказаної заяви про самовідвід від участі у розгляді вказаної заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року.
 
12.   05 і 07 лютого 2025 року до Верховного Суду від ПрАТ «Газтранзит» надійшли заяви про відвід суддів Петрова Є. В. та Литвиненко І. В. 
 
13.   26 лютого 2025 року мною було заявлено самовідвід від розгляду заяв ПрАТ «Газтранзит» про відвід суддів Петрова Є. В. та Литвиненко І. В. від участі у розгляді заяви ПрАТ «Газтранзит» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 756/767/23, оскільки я в окремих думках від 24 квітня 2024 року (щодо помилкового відкриття касаційного провадження) та від 11 вересня 2024 року (щодо необхідності постановлення ухвали про закриття касаційного провадження) виклав правову позицію щодо результатів розгляду Верховним Судом справи № 756/767/23 та з метою недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи та сторонніх спостерігачів сумніви щодо неупередженості судді-доповідача та забезпечення довіри учасників справи та сторонніх спостерігачів до судових рішень Верховного Суду мене варто відвести від розгляду справи № 756/767/23. 
 
14.   Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 26 лютого 2025 року відмовив у задоволенні моєї заяви про самовідвід, оскільки, на думку колегії суддів, зазначені мною  у заяві про самовідвід доводи не свідчать про існування обставин, які можуть викликати сумнів у моїй неупередженості та об`єктивності під час вирішення у цій справі питання щодо відводу суддів Петрова Є.В. та Литвиненко І. В. від участі у розгляді заяви ПрАТ «Газтранзит» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року, а в моїй окремій думці від 24 квітня 2024 року відсутні відомості про висловлення мною позиції щодо вирішення спору по суті.
 
15.   Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 26 лютого 2025 року заяви ПрАТ «Газтранзит» про відвід суддів Петрова Є. В. та Литвиненко І. В. від участі у розгляді заяви ПрАТ «Газтранзит» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 756/767/23 визнав необґрунтованими. Заяви про відвід суддів передав для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України. 
 
16.   Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. ухвалою від 05 березня 2025 року узадоволенні заявПрАТ «Газтранзит» про відвід суддів Петрова Є. В. та Литвиненко І. В. від участі у розгляді заяви ПрАТ «Газтранзит» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 756/767/23 відмовив. 
 
17.   Проте ЦПК України в частині першій статті 2 регламентовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
18.   Частиною першою статті 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
 
19.   Згідно приписів пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
20.   Як зазначає Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48). 
 
21.   Відповідно до статті 6 § 1 Конвенції право на справедливий судовий розгляд вимагає слухання справи «незалежним та безстороннім судом» (рішення ЄСПЛ від 06 травня 2003 року у справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. the Netherlands) [ВП], пункт 192).
 
22.   Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43; рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v. Malta) [ВП], пункт 93). 
 
23.   Існування неупередженості повинно бути визначено за наступними критеріями: суб`єктивний тест, що вивчає персональні переконання і поведінку конкретного судді, з метою визначення чи існувало неупереджене або суб`єктивне ставлення судді у конкретній справі. Відповідно до об`єктивного тесту визначається чи суд, а також, серед іншого, його структура, забезпечила відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно його неупередженості (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v. Malta) [ВП], пункт 93).
 
24.   Також у рішенні ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» вказано, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. 
 
25. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46). 
 
26. Крім цього, згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. 
 
27. Варто зауважити, що сумнівними є доводи колегії суддів, стосовно того, що в моїй окремій думці від 24 квітня 2024 року відсутні відомості про висловлення мною своєї позиції щодо вирішення спору по суті, оскільки саме з підстав висловлення мною окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд відвів мене від участі у розгляді справи № 2-750/11 (провадження № 61-7603 св 24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження № 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2024 року), справи № 757/7499/17-ц (провадження № 61?9313 св 20) (ухвала Верховного Суду від 20 березня 2024 року) та справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231 ск 24) (ухвала Верховного Суду від 12 липня 2024 року).
 
28. Крім того у своїх заявах про відвід заявник покликається як на підставу їх обґрунтування саме на обставини висловлення мною окремих думок та їх зміст.
 
Враховуючи викладене, оскільки в окремій думці від 24 квітня 2024 року була викладена моя правова позиція щодо прийнятності поданої касаційної скарги у справі № 756/767/23м та в окремій думці від 11 вересня 2024 року моя незгода з результатами розгляду касаційної скарги по суті, а саме про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження та відповідно помилковості висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду про задоволення касаційної скарги,вважаю, що доводи моєї заяви про самовідвід від участі у розгляді заяв ПрАТ «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про відвід суддів Петрова Євгена Вікторовича та  Литвиненко Ірини Вікторівни  є цілком обґрунтовані та підтверджуються наведеною практикою Верховного Суду, тож належним процесуальним рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду було б постановлення ухвали про задоволення моєї заяви та відведення мене від розгляду заявпро відвід суддів у цій справі.

Суддя                                                                                                                В. В. Пророк
 
Повний текст окремої думки складений 17 березня 2025 року.