ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2025 р.           Справа№ 705/4132/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Андрієнка  В.В. 
 
без повідомлення учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2024

у справі №705/4132/19 (суддя - Карабань Я.А.)
за позовом ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс"
за участю третіх осіб: 1. Державний реєстратор комунального підприємства "Реєстраційний центр" Каленчук Микита Андрійович;
2. ОСОБА_2 ;
3. ОСОБА_3 
про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності та поновлення запису.

ВСТАНОВИВ:

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 у справі №705/4132/19 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання додаткових доказів та долучення доказів до матеріалів справи.
Не погоджуючись із вказаною протокольною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" подало апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким поновити процесуальний строк для подання пояснень та доказів і прийняти такі докази до розгляду.
В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та за неповного з`ясування обставин справи.
Скаржник вказує, що клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи було подано ним з пропуском встановленого судом строку через об`єктивні обставини, оскільки надані до суду докази (відповідь Фонду державного майна України на адвокатський запит та звіт про незалежну оцінку майна №09092024-7) були створені лише 09.09.2024, що унеможливлювало своєчасність їх подання.
Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" стверджує, що судом першої інстанції безпідставно і необґрунтовано відмовлено у поновленні строку для подання доказів, чим порушено приписи ст. ст. 80 та 119 ГПК України.
Окрім цього відповідач зауважує, що в порушення принципу рівності та змагальності учасників справи, суд долучив до матеріалів справи поданий позивачем доказ з пропуском строку (заяву свідка та допитав вказану особу в якості свідка), тобто учасників справи було поставлено в нерівні умови.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2024 апеляційну скаргу у справі №705/4132/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 у справі №705/4132/19, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, встановлено позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.
02.01.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує з огляду на поважність причин пропуску процесуального строку, тоді як відповідачем не наведено поважних причин пропуску відповідного строку.
Також позивач відмічає, що докази, які відповідач просить долучити до матеріалів справи є новими доказами та не впливають на оцінку спірних правовідносин.
Щодо виклику свідку та його допит судом, позивач вказує, що заява про допит свідка була подана у зв`язку з поданням відповідачем клопотання про зміну заходів забезпечення позову, а не як доказ на підтвердження позовних вимог. При цьому, про виклик для допиту в якості свідка оцінювача Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківексперт» ОСОБА_4 клопотав перед судом саме відповідач під час підготовчого засідання.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
Колегія суддів беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскарженої протокольної ухвали норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №705/4132/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" про:
- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46694241 від 02.05.2019 11:45:02 про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення - магазин, що знаходиться на вул. Європейській, 42-а у м. Умань Черкаської області, проведене державним реєстратором комунального підприємства "Реєстраційний центр" Черкаської області Каленчуком М.А., згідно з яким право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс", та скасувати запис про проведення державної реєстрації права власності номер 31389246;
- припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" на нежитлове приміщення - магазин, що розташований на АДРЕСА_1 (номер запису права власності 31389246);
- поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності 231 в Книзі 1 на нежитлове приміщення - магазин, що розташований на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 24033411 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1821371171108) за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 18.07.2008, виданого виконавчим комітетом Уманської міської ради, частка власності 43/50, та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 18.07.2008, виданого виконавчим комітетом Уманської міської ради, частка власності 7/50.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 призначено у справі №705/4132/19 судову оціночно-будівельну експертизу та зупинено провадження на час проведення експертизи.
19.07.2024 до Господарського суду міста Києва надійшов висновок експертів №1747/23-42 від 01.07.2024.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 поновлено провадження у справі №705/4132/19, призначено підготовче засідання та запропоновано учасникам справи в строк до 09.09.2024 надати письмові пояснення по суті спору, враховуючи проведення судової експертизи та наявність висновку експертів №1747/23-42 від 01.07.2024.
17.09.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: - лист Фонду державного майна України №10-59-24631 від 09.09.2024 про надання інформації щодо суб`єкта оціночної діяльності Мосьпана Євгена Вікторовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківексперт»; - звіт про незалежну оцінку №09092024-7 від 09.09.2024.
15.10.2024 від відповідача надійшли письмові пояснення щодо оцінки майна.
Також 15.10.2024 відповідач подав до суду клопотання про заміну заходів забезпечення позову, згідно якого просив змінити заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.09.2019 у справі №705/4132/19, іншими заходами забезпечення позову, а саме: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Централ фінанс» вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження нерухомого майна: нежитлового приміщення, магазину що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 24033411; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1821371171108.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про заміну заходів забезпечення позовую
30.10.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи та клопотання про виклик ОСОБА_4 , як свідка.
30.10.2024 Господарський суд міста Києва, з урахуванням думки сторін, протокольними ухвалами залишив без розгляду клопотання відповідача від 17.09.2024 про приєднання звіту про незалежну оцінку майна та додаткові пояснення відповідача щодо оцінки майна від 15.10.2024, з огляду на їх подання з пропуском встановленого судом строку. Крім цього, суд, з урахуванням думки представників сторін, протокольною ухвалою задовольнив клопотання відповідача про виклик ОСОБА_4 , як свідка.
22.11.2024 відповідачем було подано клопотання про поновлення строку на надання пояснень (від 15.10.2024) та подання доказів (від 17.09.2024), а саме, листа Фонду державного майна України №10-59-24631 від 09.09.2024 та звіту про незалежну оцінку №09092024-7 від 09.09.2024.
Обґрунтовуючи причини пропуску строку на подання доказів відповідач зазначив про неможливість їх вчасного подання, оскільки відповідні докази створені лише 09.09.2024.
З протоколу судового засідання від 27.11.2024 вбачається, що суд першої інстанції, серед іншого, розглянув вказане клопотання відповідача і відмовив у його задоволенні, залишивши подані пояснення та докази без розгляду, що колегія суддів вважає вірним, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. 
Відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст. 80 ГПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
Як було зазначено, після проведення судової експертизи та повернення матеріалів справи до суду, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 поновлено провадження у справі №705/4132/19, призначено підготовче засідання та запропоновано учасникам справи в строк до 09.09.2024 надати письмові пояснення по суті спору, враховуючи проведення судової експертизи та наявність висновку експертів №1747/23-42 від 01.07.2024.
Частиною 4 статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Отже, враховуючи вимоги процесуального закону, а також ухвали суду від 24.07.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" зобов`язано було подати письмові пояснення по суті спору до 09.09.2024.
Поряд з цим, як слідує з матеріалів оскарження, 17.09.2024 (з порушенням встановленого строку) від представника відповідача до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 15.10.2024 відповідач подав письмові пояснення щодо оцінки майна.
Протокольною ухвалою суду від 30.10.2024 суд залишив без розгляду клопотання відповідача від 17.09.2024 про приєднання звіту про незалежну оцінку майна та додаткові пояснення відповідача щодо оцінки майна від 15.10.2024, з огляду на їх подання з пропуском встановленого судом строку. 
В подальшому, 22.11.2024 відповідачем було подано клопотання про поновлення строку на надання пояснень (від 15.10.2024) та подання доказів (від 17.09.2024).
Частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13).
Із правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №910/15481/17).
Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку, з огляду на положення ГПК України, повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.
Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Клопотання про поновлення строку повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються господарському суду на загальних підставах).
Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником, і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.
Дослідивши клопотання відповідача від 22.11.2024 про поновлення строку на надання пояснення та подання доказів, колегія суддів встановила, що в якості підстави для поновлення строку відповідач послався на те, що необхідність подання нових доказів та пояснень зумовлена висновком експерта №1747/23-42 від 01.07.2024 в якому встановлено недоліки звіту про оцінку майна №1485у/19 від 24.04.2019. Відповідач стверджує, що ним були вжиті заходи щодо усунення вказаних недоліків та 03.09.2024 укладено договір на проведення незалежної оцінки майна. Звіт про незалежну оцінку складено 09.09.2024, а відтак строк на подання доказів пропущено відповідачем з поважних причин. Також відповідач вказує, що пояснення щодо оцінки майна подані до суду 15.10.2024 з пропуском строку через те, що вони подані у відповідь на додаткові пояснення позивача від 09.09.2024.
Аналогічні за змістом підстави фактично наведені відповідачем і в апеляційній скарзі.
Колегія суддів зазначає, що ухвала суду першої інстанції від 24.07.2024, якою сторонам встановлено строк на подання пояснень та доказів (до 09.09.2024), доставлена відповідачу до його електронного кабінету 24.07.2024 о 18 год. 00 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа виготовленої з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду. Тобто саме з цієї дати відповідач мав можливість вчиняти дії щодо надання доказів та пояснень у справі.
При цьому, з долученого відповідачем звіту про незалежну оцінку від 09.09.2024 слідує, що його було виконано за умовами договору №03.09.2024-01 укладеного 03.09.2024, а сам звіт датований 09.09.2024.
Вказане свідчить про те, що строк проведення оцінки майна становив 6 днів, тобто не є значним.
Жодних обґрунтувань щодо неможливості звернутися до суб`єкта оціночної діяльності у період з 25.07.2024 (дата отримання ухвали про поновлення провадження у справі) до 03.09.2024 (дата укладення договору з суб`єктом оціночної діяльності) відповідачем не наведено.
Разом з тим суд наголошує, що відповідач не повідомив суд про намір звернутись до суб`єкта оціночної діяльності для отримання звіту про незалежну оцінку майна, проте за змістом положень ч. 4 ст. 80 ГПК України, відповідач мав письмово повідомити суд та зазначати як доказ, який не може бути подано так і причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк та докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення відповідачу строку для подання додаткових доказів, позаяк своєчасність їх подання залежала виключно від суб`єктивної волі відповідача. 
Отже, доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та безпідставної і необґрунтованої відмови у поновленні строку апеляційним судом відхиляються.
Також не знайшли свого підтвердження твердження скаржника про те, що пояснення від 15.10.2024 подано ним у відповідь на додаткові пояснення позивача від 09.09.2024, оскільки зі змісту пояснень відповідача слідує, що вони надані по суті спору з урахуванням висновку судової експертизи та стосуються оцінки майна.
До того ж, колегія суддів зазначає, що предметом даного спору є реєстраційна дія (індексний номер 46694241 від 02.05.2019 11:45:02 про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення), яка за твердженнями позивача, проведена з порушенням чинного законодавства України, оскільки відповідач не надав державному реєстратору необхідних даних, а оцінка нежитлового приміщення, в звіті №1485у/19 від 24.04.2019 про незалежну оцінку, що використаний для реєстрації права власності, є заниженою, проведена без дотримання вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», яким унормовано положення (національні стандарти) оцінки майна. Тобто, предметом дослідження є саме звіт на підставі якого вчинено реєстраційні дії - звіт №1485у/19 від 24.04.2019, тоді як звіт поданий відповідачем до суду 17.09.2024 (№09092024-7 від 09.09.2024) не може братися судом до уваги, оскільки виконаний після вчинення спірної реєстраційної дії, тобто є новим доказом.
За встановлених обставин, з огляду на відсутність підстав для поновлення строку для подання додаткових доказів та пояснень щодо оцінки майна, суд першої інстанції цілком вірно залишив без розгляду клопотання відповідача від 22.11.2024.
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції принципу рівності та змагальності учасників справи, оскільки судом прийнято докази позивача (заяву свідка), викликано для допиту свідка оцінювача Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківексперт» ОСОБА_4 , водночас відмовлено відповідачу у поновленні строку на подання доказів є безпідставними, з огляду на те, що заява про допит свідка подана позивачем разом із поданням заперечень проти задоволення клопотання відповідача про заміну заходів забезпечення позову, а не як доказ у справі. А про виклик для допиту і допит в якості свідка, оцінювача Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківексперт» ОСОБА_4 , клопотав перед судом саме відповідач (клопотання від 30.10.2020). Вказані обставини підтверджуються матеріалами електронної справи та відображені в ухвалі суду першої інстанції від 30.10.2024.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що протокольна ухвала суду першої інстанції від 27.11.2024 прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс".
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України ухвали суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк, після їх перегляду в апеляційному порядку, не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" залишити без задоволення.
2. Протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 у справі №705/4132/19 залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                В.В. Андрієнко