ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/320/25 Справа № 210/6327/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 лютого 2025 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року встановлено, що 19.10.2024 року о 22:20 в м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 33 водій керуючи ТЗ електросамокатом Pulse без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на БК 477969, 477427. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимоги п. 2.5 ПДР України повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 2 ст.130 КУпАП.
Крім того, 19.10.2024 року о 22:20 в м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 33 водій керуючи ТЗ електросамокатом Pulse без номерного знаку, виїхавши на нерегульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, не впоравшись з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши подвійну суцільну лінію, виїхав на смугу зустрічного руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на ТЗ Volkswagen golf д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився у зустрічному напрямку, внаслідок чого ТЗ отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимоги п.п. 2.3.б, 8.7.3.е, 10.1, 11.4, 12.3, 13.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі адвокат Зайцев О.В., який діє в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить оскаржену постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що оскаржена постанова суду винесена із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, неналежним дослідженням усіх наявних та отриманих доказів, а також фактичних обставин справи.
Зазначає, що електросамокат має потужність менше 3 кВТ, тому він не належить до категорії «механічний транспортний засіб» і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія та реєстраційний документ, та відповідно, керування ним не надає особі статусу водія з усіма наслідками такого, в тому числі і віднесення до суб`єктів правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Звертає увагу, що інспектором ОСОБА_3 не прийнято жодних заходів з метою встановлення унікального ідентифікаційного номеру електросамокату Pulse, що свідчить про втрату знаряддя вчинення адміністративного правопорушення та унеможливлює у подальшому витребувати від його власника відповідну технічну документацію на нього. Вважає, що судом 1-ї інстанції під час винесення оскаржуваної постанови висловлені власні припущення, які направленні на погіршення становища особи ОСОБА_1 .
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №154534, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія для виявлення стану сп`яніння, рапорт та конверт з відеозаписом, є неналежними та недопустимими доказами провини ОСОБА_1 , оскільки при відсутності у особи ознак будь-якого сп`яніння, зокрема алкогольного, а також при керуванні предметом, який не відноситься до категорії транспортних засобів, інспектори поліції були позбавлені можливості висловлювати будь-які вимоги та зобов`язувати ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, у тому числі і проходити огляд на виявлення стану сп`яніння.
Звертає увагу, що в п. 7 протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №154534 викладена фабула обвинувачення у друкованому вигляді, однак у її зміст внесений рукописний текст «правопорушення вчинено повторно протягом року», що є порушенням ч. 7 розділу 2 Інструкції, та ставить під сумнів достовірність зазначеної в протоколі інформації. Внаслідок вказаного первинна інформація про суть інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що робить такий протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.
Вважає, що матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення повторно протягом року. На переконання сторони захисту, співробітники патрульної поліції для підтвердження цієї обставини мали керуватись не карткою обліку правопорушення, яку суд 1-ї інстанції самостійно проаналізував, а відповідною постановою суду, яка набрала законної сили та копію якої необхідно було долучити до складеного протоколу.
Зазначає, що обов`язковою складовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є настання наслідків, у вигляді пошкоджень будь-якого майна і не достатньо мати для цього виключно діяння, яке б виражалось у порушені правил дорожнього руху та причинного зв`язку між діянням і наслідками.
Наполягає, що матеріалами справи не доведено, що комусь з учасників ДТП спричинено майнову шкоду.
Звертає увагу, що в схемі місця ДТП не конкретизовано, яке саме пошкодження міститься на лівій задній частині ТЗ Volkswagen golf, днз НОМЕР_1 . Із наявних в матеріалах справи фотознімків вбачається, що на лівій бічній частині заднього бамперу згаданого ТЗ мається виключно зчіс бруду та пилу, що ніяк не свідчить про пошкодження його цілісності та спричинення його власнику матеріальної шкоди.

Позиції сторін в суді :

Сторони справи в судове засідання при апеляційному розгляді не з`явились, були належним чином повідомленні про місце, день та час судового розгляду. Від захисника Зайцева О.В. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності із зазначенням про підтримання апеляційних вимог, які просить задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Висновки суду:

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга захисника Зайцева О.В. задоволенню не підлягає за таких підстав:
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Цією постановою встановлено та не оспорюється в апеляційному порядку факт того, що ОСОБА_1 керував електросамокатом Pulse.
Згідно ст.1 Закону “Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів” електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
За приписами ст. 2 дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху (далі ПДР) транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Аналіз вказаних норм вказує на те, що електросамокат із будь-якою потужністю двигуна відноситься до категорії електричного колісного транспортний засібу, яка є складовою більш широкого поняття – транспортні засоби. Тобто, електросамокат із будь-якою потужністю двигуна є транспортним засобом.
Дійсно, у п. 1.10 ПДР зазначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Однак, цей припис не свідчить, як про це стверджується в апеляційній скарзі, про те, що електросамокат з двигуном потужністю менш ніж 3 кВТ, не відноситься до електричних транспортних засобів та транспортних засобів взагалі.
Враховуючи викладене, вважаю хибним, такими, що не грунтуються на законі, доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 ні є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки керував електросамокатом із потужністю двигуна менше ніж 3 кВТ.
Доводи сторони захисту, що електросамокат Pulse не має державного номерного знаку не є тією підставою, яка спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, оскільки приписи ст.130 КУпАП розповсюджуються на осіб, які курували любим транспортним засобом, незалежно від того, чи пройшов він держєреєстрацію, чи ні.
Твердження сторони захисту про порушення порядку огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння, спростовуються дослідженим матеріалами справи та відеозаписом, долученим до матеріалів справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.
Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Як вбачається з дослідженого відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівником поліції було оголошено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено порядок проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння (Clip-5, починаючи з 0:02:34). Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду (Clip-5, починаючи з 0:02:47). Тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є необґрунтованими.
Оскільки, ОСОБА_1 під відеозапис категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, то в такому разі взагалі не потребувалось складання направлення на проходження такого огляду.
Крім того, вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується, окрім протоколів про адміністративні правопорушення, дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, а саме:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2024 року;
- рапортом поліцейського, з якого встановлено, що прибувши за викликом було виявлено ДТП, на місце пригоди складено схему ДТП, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду;
- довідкою інспектора адміністративної практики згідно якої, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 . Наявна повторність вчинення адміністративного правопорушення;
- відеозаписом з нагрудних-камер, на яких зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння, оголошення ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а також всі інші обставини, які зазначені в протоколі;
- довідкою адмінпрактики, з якої встановлено, що 10.01.2024 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, штраф 17000,0 грн;
- схемою ДТП, фототаблицею;
- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ;
- картками обліку адміністративних правопорушень.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. Протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 апеляційний суд вважає такими, що відповідають вимогами ст. 256 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколам про адміністративні правопорушення, рапорту поліцейського, довідці, відеозапису подій, що мали місце 19 жовтня 2024 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував електросамокатом, та за наслідками не виконання ним п.п. 2.3.б, 8.7.3.е, 10.1, 11.4, 12.3, 13.3 ПДР сталась ДТП.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що він їхав на червоний сигнал світлофору, не переконавшись у безпечності своїх дій, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги з двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку (Clip-4, починаючи з 0:00:40).
Доводи сторони захисту про не встановлення судом точних пошкоджень транспортного засобу Volkswagen golf д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційний суд вважає такими, що не впливають на встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.
Так, зі схеми місця ДТП вбачається, що транспортному засобу Volkswagen golf д.н.з. НОМЕР_1 , завдано пошкодження лівої задньої частини (а.с.27). Схему підписано обома сторонами, в тому числі ОСОБА_1 без будь-яких заперечень чи зауважень.
Вказані обставини спричинення шкоди автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , підтверджували свідки/очевидці, що перебували в автомобілі Volkswagen golf д.н.з. НОМЕР_1 , що вбачається з долученого відеозапису (Clip-0, починаючи з 0:02:05).
На підтвердження апеляційних вимог стороною захисту будь-яких інших доказів додано не було як під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції, так і під час апеляційного перегляду.
Окрім того, апеляційний суд погоджується з висновками суду 1-ї інстанції щодо наявності кваліфікуючої ознаки ч. 2 ст. 130 КУпАП як повторність вчинення адміністративного правопорушення, оскільки перевіркою відомостей, які викладені в довідці адмінстративної практики про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 встановлено, що постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року у справі № 210/5949/23, провадження № 3/210/52/24 ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова не оскаржена, набула законної сили 23.01.2024 року.
Таким чином, матеріалами справи із достатньою повнотою доведено, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані суддею суду 1-ї інстанції за ч. 2 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП із належним врахуванням приписів ст. 33 КУпАП.
Щодо призначення стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом слід зазначити наступне:
За приписами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,.
Санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами передбачено як обов`язкове додаткове стягнення. Тобто, його застосування прямо зазначено законом.
Правова природа додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної норми закону
Ба більше, ст. 1 КУпАП зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту  створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою значної шкоди іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.  
Із врахуванням викладеного вважаю законним та обґрунтованим застосування оскарженою постановою до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами попри наявності постанови суду, в якій вже було позбавлено ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.
Підсумовуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржена постава зміні чи скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року, року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                Г.А. Гришин