ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6032/22  Номер провадження 22-ц/814/573/25	Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
       за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвокатки Сідько Світлани Іванівни, представниці ОСОБА_1 , на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 29 серпня 2024 (час ухвалення судового рішення з 16:27:26 год 28 серпня 2024 року до – час не зазначений; дата виготовлення повного текста рішення не зазначена) у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу і поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:
встановити факт проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_1 однією сім`єю в період з 26 жовтня 2009 року по 29 листопада 2011;
розірвати шлюб, зареєстрований 30 листопада 2011 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1856;
після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_2 »;
визнати спільним сумісним майном ОСОБА_2 і ОСОБА_1 :
автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель FOCUS (VIN-код НОМЕР_2 , рік випуску 2011);
автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT, тип загальний легковий універсал – В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об`єм двигуна 998, рік випуску 2015, колір чорний;
квартиру АДРЕСА_1 ;
провести розподіл спільного сумісного майна подружжя наступним чином:
у власності ОСОБА_1 залишити автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT, тип загальний легковий універсал – В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об`єм двигуна 998, рік випуску 2015, колір чорний;
у власності ОСОБА_2 залишити квартиру АДРЕСА_1 ;
стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 332 484 грн в якості компенсації частини вартості квартири;
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати.
В обґрунтування позову посилалася на таке.
В період з 26 жовтня 2009 року по дату укладення шлюбу відповідачка з позивачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Автомобіль FORD FOCUS придбавався за спільні кошти, адже відповідно до довідки-рахунку від 06.06.2011 року ОСОБА_1 сплатив за FORD FOCUS 156 583 грн 33 коп.
Відповідно до виписки по особовим рахункам ОСОБА_3 за період з 31.05.2010 по 19.07.2021, остання мала депозитний рахунок в АТ «Дельтабанк» і саме 06.06.2011 зняла зі свого депозитного рахунку 140 000 грн.
Тобто в той день, коли ОСОБА_1 оплачував автомобіль, ОСОБА_3 зняла кошти в сумі 140 000 грн. саме для того, щоб дати ці кошти ОСОБА_1 для оплати автомобіля, інша частина коштів була на руках готівкою у позивача і відповідача.
30 листопада 2011 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що цього ж числа складено відповідний актовий запис № 1856.
Подружнє життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки фактично розірвано. Вважає відновлення подружніх стосунків з відповідачем та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливими, не згодна на примирення з відповідачем.
За час перебування у шлюбі за спільні кошти ними придбана квартира АДРЕСА_1 , та автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT, тип загальний легковий універсал – В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об`єм двигуна 998, рік випуску 2015, колір чорний, вартість якого за станом на 29.12.2021 становить 315 520 грн.
Вартість квартири становить 980 489 грн.
Між сторонами не досягнуто згоди щодо добровільного поділу майна.
Придбані у спільну власність речі, а саме автомобілі і квартира, є неподільними, зокрема квартира є однокімнатною, тому просила провести розподіл спільного сумісного майна таким чином: у власності ОСОБА_1 залишити автомобіль, а у її власності – квартиру; враховуючи, що вартість квартири більша, ніж вартість автомобіля, то позивачка готова сплатити відповідну грошову компенсацію.
Вважає, що такий поділ максимально відповідатиме інтересам сторін, оскільки ОСОБА_1 є власником земельної ділянки із розташованим на ній житловим будинком АДРЕСА_2 , а також 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 . 

У лютому 2023 року ОСОБА_1  пред?явив зустрічний позов, за яким просив: 
визнати автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT, тип загальний легковий універсал – В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об`єм двигуна 998, рік випуску 2015, колір чорний, особистим майном ОСОБА_1 ;
визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 і ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 ;
провести розподіл спільного сумісного майна таким чином: у власності ОСОБА_1  залишити квартиру, і він внесе суму компенсації на користь ОСОБА_2 за 1/2 частину квартири на депозитний рахунок суду. 
В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що до реєстрації шлюбу він придбав кілька автомобілів, а саме ВАЗ 21011, легковий, рік випуску 1979,; АРО, модель 244, джип, рік випуску 1990; FORD FOCUS, легковий, рік випуску 2011, придбаний згідно договору №027-11-V від 10 травня 2011 р. з ТОВ «Полтава - Автосвіт».
Після реєстрації шлюбу автомобіль FORD FOCUS був обміняний по акції фірми ФОРД («Ділерська компанія «Полтава - Автосвіт») на автомобіль FORD ECOSPORT, легковий, рік випуску 2015, згідно договору №09-03-16-D від 09 березня 2015 р., отже цей автомобіль не є спільно нажитим майном подружжя, а є особистою власністю ОСОБА_1 . 
Квартира АДРЕСА_1 , придбана в період шлюбу, проте вона перебувала у занедбаному стані, у зв?язку з чим ОСОБА_1 на її ремонт і придбання матеріалів витрачено 1 040 500 грн.
Між подружжям  не досягнуто  згоди щодо  добровільного поділу майна, тому ОСОБА_1   вважає за доцільне провести розподіл спільного  сумісного майна  таким чином,  що у його власності залишиться квартира, і він внесе суму компенсації на користь ОСОБА_2 , за 1/2 частину квартири  на депозитний  рахунок суду.  Такий варіант поділу максимально відповідатиме інтересам сторін з урахуванням того, що ОСОБА_2 має власне житло – квартиру. 

28.02.2023 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави прийнято до провадження зустрічну позовну заяву.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 29 серпня 2024 позовну заяву ОСОБА_2 задоволено:
встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім?єю в період з 26 жовтня 2009 року по 29 листопада 2011;
розірвано шлюб, зареєстрований 30 листопада 2011 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1856;
після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище « ОСОБА_2 »;
визнано спільним сумісним майном ОСОБА_2 і ОСОБА_1 :
- автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки FORD, модель FOCUS (VIN-код НОМЕР_2 , рік випуску 2011);
-?? автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки FORD, модель ECOSPORT, тип загальний легковий універсал - В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , об?єм двигуна 998, рік випуску 2015, колір чорний;
- ??квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ;
Проведено розподіл спільного сумісного майна подружжя наступним чином:
??у власності ОСОБА_1 залишено автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT, тип загальний легковий універсал - В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об?єм двигуна 998, рік випуску 2015, колір чорний;
??у власності ОСОБА_2 залишено квартиру АДРЕСА_1 ;
??Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 332 484 грн в якості компенсації частини вартості квартири, що знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Полтавській області, код одержувача НОМЕР_5 , рахунок одержувача: НОМЕР_6 , одержувач ГУ ДКСУ у Полтавській області, внесені нею згідно квитанції № 3906-2504-5698-7761 від 09 квітня 2024 року;
Стягнуто із   ОСОБА_1 на  користь ОСОБА_2  судовий збір у розмірі 8 546,05 грн.
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволений частково:
визнано спільним сумісним майном ОСОБА_2 і ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ;
Стягнуто із  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 451,22 грн.

В апеляційній скарзі адвокатка Сідько С.І., представниця ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги зустрічного позову. 
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що рішення суду у частині встановлення факта проживання сторін до реєстрації шлюбу однією сім?єю є необгрунтованим, оскільки грунтується на поясненнях самої  ОСОБА_2 і показаннях трьох її подруг, допитаних за відсутності ОСОБА_1 , який їх бачив всього один раз. При цьому суд не звернув уваги, що свідки давали пояснення стосовно обставин 14-річної давнини.
Вирішуючи спір у частині набуття у власність автомобілів, суд першої інстанції поклався на пояснення  ОСОБА_2 та її представниці, які не відповідають дійсності, та не перевірив доводи ОСОБА_1 про обставини придбання обох автомобілів: Форд Фокус і Форд Екоспорт, при цьому суд проігнорував відсутність будь-яких доказів того, що кошти, які  ОСОБА_2 зняла із депозитного рахунку, були витрачені саме на придбання автомобіля Форд Фокус.
Наголошується, що докази вартості автомобіля Форд Екоспорт, які надані ОСОБА_2 , не є належними і достовірними, так як експерт визначив вартість без огляду автомобіля і без врахування строку його експлуатації.
Суд не дав жодної оцінки тому, що ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_5 , у якій мала зареєстроване місце проживання до 02 квітня 2021 року, проте зосередився на доводах  ОСОБА_2 про наявність у ОСОБА_1 іншого нерухомого майна у м.Полтаві.
В апеляційній скарзі також наведені доводи зустрічного позову стосовно витрачання ОСОБА_1 коштів на ремонт придбаної у шлюбі квартири з огляду на її технічний стан і наголошується, з огляду на довірливі відносини, які існували на той час між сторонами ОСОБА_1 , звісно, не збирав фінансові документи на підтвердження понесених витрат.
Звертається увага, що суд не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які регулюють спірні правовідносини. 

У відзиві (клопотанні) адвокатка Хворост Д.М., представниця  ОСОБА_2 , посилаючись на нобгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Звертається увага, що допит свідків у справі без участі ОСОБА_1 відбувся внаслідок його неналежної процесуальної поведінки, а його незгода з показаннями свідків автоматично не свідчить про недоведеність обставин, які були встановлені судом. 
Доводи апеляційної скарги про обставини придбання автомобілів спростовуються поданими у справу належними і допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку.
Підкреслюється, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції не висловлював заперечень щодо визначеної вартості автомобіля Форд Екоспорт, не був позбавлений можливості, у разі незгоди, подавати свої докази на спростування визначеної спеціалістом вартості.
Стверджується, що доводи ОСОБА_1 про технічний стан спірної квартири після її придбання та про витрачені кошти на її ремонт є голослівними - не підтверджуються жодним доказом.
Заявляючи про готовність сплатити грошову компенсацію за частку у квартирі, що належить  ОСОБА_2 , позивач за зустрічним позовом не вніс кошти на депозитний рахунок. 

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:
Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. 
З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2011 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що цього ж числа складено відповідний актовий запис № 1856.
За час перебування у шлюбі за спільні кошти сторонами придбана квартира за адресою: АДРЕСА_4 , і автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT, тип загальний легковий універсал – В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об`єм двигуна 998, рік випуску 2015, колір чорний.
Відповідно до аналітичної довідки від 29.12.2021, сформованої суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , вартість автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT, рік випуску 2015, за станом на 29.12.2021 становить 315 520 грн.
Згідно із звітом про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності – ТОВ «ПРОФІ ЕКСПЕРТ ПЛЮС», вартість квартири АДРЕСА_1 , становить 980 489 грн.
Відповідно до відповіді ТОВ «ДИЛЕРСЬКА КОМПАНІЯ «ПОЛТАВА-АВТОСВІТ» за вих. №102 від 11.07.2023, оплата автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT за договором здійснювалась:
09.03.2016 в розмірі 150 000,00 грн;
12.03.2016 в розмірі 15 398 грн;
16.03.2016 в розмірі 254 602 грн.
Згідно довідки Територіального сервісного центру МВС №5341 автомобіль FORD FOCUS був поставлений на реєстрацію ОСОБА_1 15.06.2011, а знятий з реєстрації 16.03.2016 для реалізації за договором купівлі-продажу.

Задовольняючи первісний позов у повному обсязі і зустрічний – частково, суд першої інстанції виходив з такого.
Між позивачем і відповідачем не досягнуто згоди щодо добровільного поділу майна, а саме, автомобілів і квартири, які є неподільними речами, так як квартира є однокімнатною. 
ОСОБА_1  не доведено факту, що автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT, є його особистою власністю у зв?язку з обміном по акції фірми «ФОРД» таким чином, що він віддав свій старий автомобіль FORD модель FOCUS, а йому видали безкоштовно автомобіль FORD, модель ECOSPORT. При цьому він посилається на договір №09-03-16-D від 09.03.2015 року, але копію такого договору не надав.
Разом з тим, згідно довідки Територіального сервісного центру МВС №5341 автомобіль FORD FOCUS був поставлений на реєстрацію ОСОБА_1 15.06.2011, а знятий 16.03.2016 для реалізації за договором купівлі-продажу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.
Згідно ч.1, ч.2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Відповідно ч.4, ч.5 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції наведеним вимогам закону у повній мірі не відповідає.
Позовна вимога за первісним позовом про встановлення факта проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу, а також вимоги як первісного, так і зустрічного позовів про визнання майна спільною сумісною власністю. 
У постанові ВП ВС від 23 січня 2024 року (справа № 523/14489/15-ц) викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах, які не враховані судом першої інстанції.
«40. Велика Палата Верховного Суду погоджується з тим, що особа, яка вважає себе власником майна (або його частини), може здійснити захист свого цивільного права, обґрунтувавши в позові підставу позовних вимог про поділ майна тим, що воно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю. Позовні вимоги про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності є ефективним способом захисту прав, здатним справедливо та без занадто обтяжливих для сторін судових процедур  вирішити цивільну справу. Заявлення у таких справах позовного провадження окремої вимоги про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу не здатне забезпечити захист прав власника.
41. У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК).
….
43. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справі позовного провадження про поділ майна подружжя є помилковими, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. У ній, зокрема, мають бути зазначені фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
44. В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи.
…
70.Велика Палата Верховного Суду вважає, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.»
Враховуючи наведені висновки суду касаційної інстанції, суд першої інстанції при вирішенні цього спору мав дослідити подані сторонами докази, встановити у мотивувальній частині факт проживання сторін однією сім?єю без реєстрації шлюбу і придбання певного майна у цей період, а також встановити обсяг спільно нажитого майна у зареєстрованому шлюбі і ухвалити рішення про поділ спільного майна.
Оцінюючи доводи первісного позову про встановлення факта проживання сторін однією сім?єю без реєстрації шлюбу з 26 жовтня 2009 року по 29 листопада 2011 року і придбання за цей період за спільні кошти автомобіля марки Форд Фокус, апеляційний суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року (справа № 531/295/19), згідно яких: 
«Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. 
Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. 
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).»
У заяві про збільшення позовних ОСОБА_2 лише виклала твердження про спільне проживання без реєстрації шлюбу з 26 жовтня 2009 року по дату укладення шлюбу із ОСОБА_1 , не пославшись на жодний доказ у підтвердження цього факта, зосередившись на доказах наявності у неї коштів на банківських рахунках і зняття цих коштів у червні 2011 року у сумі 140 000 грн (т.1 а.с.177-180).
За клопотанням ОСОБА_2 (т.2 а.с.8) судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 та/чи його представника у судовому засіданні 08 травня 2024 року допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (т.2 а.с.46-48).
У рішенні суду першої інстанції, яким задоволена вимога про встановлення факта проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу у порушення приписів ст.264, ст.265 ЦПК України взагалі не відображені встановлені судом обставини і докази, якими вони підтверджені; рішення не містить оцінки показань допитаних свідків. Тобто суд першої інстанції, задовольнивши вимогу про встановлення факта спільного проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу і про визнання автомобіля марки Форд Фокус спільною сумісною власністю, у порушення вимог закону це питання не досліджував, жодних висновків у мотивувальній частині рішення не виклав. 
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_2 про спільне проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 у період з 26 жовтня 2009 року по 29 листопада 2011 року (дата реєстрації шлюбу) не є обгрунтованими, оскільки не підтверджені належними, допустимими і достатніми доказами.
Факт спільного проживання, окрім показань трьох свідків, нічим не підтверджений, відповідно, суду не надано належні і допустимі докази придбання автомобіля марки Форд Фокус за спільні (та/або частково за особисті кошти ОСОБА_2 ) кошти сторін, оскільки сам факт наявності у ОСОБА_2 коштів на банківських рахунках і зняття цих коштів 06 червня 2011 року у сумі 140 000 грн не є достатнім для висновку про те, що ці кошти були витрачені за взаємною згодою сторін на придбання вказаного автомобіля.
З урахуванням наведеного рішення суду першої інстанції у частині задоволених вимог про встановлення факта спільного проживання сторін однією сім?єю без реєстрації шлюбу у період з 26 жовтня 2009 року по 29 листопада 2011 року, визнання майна (автомобіль марки ФОРД Фокус) спільною сумісною власністю подружжя не є законним і обгрунтованим.
Вирішуючи питання про обсяг спільно нажитого майна, апеляційний суд керується таким. 
Сторонами спору не заперечується те, що квартира АДРЕСА_1 і автомобіль марки Форд Екоспорт, придбані у зареєстрованому шлюбі. 
У зустрічному позові ОСОБА_1 стверджує, що до реєстрації шлюбу йому на праві власності належало три автомобіля, у тому числі і автомобіль марки ФОРД Фокус.
Доводи ОСОБА_8 про те, що він обміняв автомобіль марки ФОРД Фокус на автомобіль марки ФОРД Екоспорт суд першої інстанції обгрунтовано визнав недоведеними, оскільки згідно поданих суду належних і допустимих доказів автомобіль марки ФОРД Фокус був знятий з реєстрації 16 березня 2016 року для реалізації за договором купівлі-продажу (т.1 а.с.108), а автомобіль марки ФОРД Екоспорт придбаний за договором купівлі-продажу від 09 березня 2016 року без обміну на інший автомобіль (т.1 а.с.143-150).
При цьому апеляційний суд враховує, що автомобіль марки ФОРД Фокус був придбаний ОСОБА_1 до укладення шлюбу за власні кошти, що презюмується, проте у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази про те, за яку ціну був проданий цей автомобіль та про те, що ці кошти були витрачені саме на оплату вартості автомобіля марки ФОРД Екоспорт; у справі навіть відсутні докази можливої вартості автомобіля марки ФОРД Фокус за станом на березень 2016 року; оплата вартості автомобіля марки ФОРД Екоспорт проводилася у три етапи: 09 березня 2016 року – 150 000 грн, 12 березня 2016 року – 15 398 грн і 16 березня – 254 602 грн.
Наведені факти у сукупності позбавляють суд можливості зробити висновок про те, що певні (чи усі, і в якому розмірі) кошти від продажу особистого майна ОСОБА_1 (автомобіль марки ФОРД Фокус) були витрачені сторонами для придбання у спільну сумісну власність автомобіля марки ФОРД Екоспорт чи іншого майна у спільну ввласність.
Окрім того, ОСОБА_1 суду не надано належних, допустимих і достатніх доказів того, що інші два автомобіля, які він мав у власності до укладення шлюбу, були ним відчужені, за яку ціну, і що кошти від продажу цих транспортних засобів були витрачені в інтересах сім?ї.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про недоведеність доводів зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 про його особистий вклад у відновлення і ремонт квартири АДРЕСА_1 , який він оцінив у розмірі 1 040 500 грн. 
З урахуванням наведених мотивів і наявних у справі доказів відповідно до приписів ст.70, ст.71 СК України слід вважати доведеним, що спільним сумісним майном ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , яке підлягає поділу, є автомобіль марки ФОРД Екоспорт і квартира АДРЕСА_1 .
Вирішуючи вимоги обох позовів про поділ спільного майна, апеляційний суд керується таким.
Обидві сторони спору наполягають на залишенні у їхній власності квартири із стягненням на користь іншої сторони грошової компенсації за частку у майні, тобто жодна із сторін не бажає отримати грошову компенсацію вартості своєї частки у спільному майні – квартирі. 
У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року (справа № 205/10161/21) викладені такі висновки щодо застосування статті 71 СК України. 
«Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Тлумачення норм статті 71 СК України дає підстави для висновку про те,  що  частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий  механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на  компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.
Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.
У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на  підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.»
Отже, обов?язковість згоди особи на присудження їй грошової компенсації не враховується у випадках, передбачених ст.365 ЦК України, а обов?язковою умовою для залишення у власності особи неподільної речі з виплатою за її рахунок грошової компенсації вартості частки іншій стороні є попереднє внесення цією особою (у власності якої залишається неподільна річ) коштів на депозитний рахунок суду.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року (справа № 908/1754/17), від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19, а також у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року (справа № 750/11178/17), від 24 листопада 2021 року (справа № 754/16751/18), від 31 травня 2023 року (справа № 169/740/20) викладені такі висновки щодо застосування норм статті 365 ЦК України.
«…аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. […] Правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи».
«Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України)».
«відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення  не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності».
У межах розгляду цієї справи встановлено, що спільним сумісним майном сторін є автомобіль марки ФОРД Екоспорт і квартира АДРЕСА_1 , які є неподільними речами і спільне користування якими не є можливим з огляду на позиції обох сторін, обидві сторони мають рівні частки у кожному об?єкті.
ОСОБА_2 під час розгляду справи внесла на депозитний рахунок кошти у сумі 332 484 грн, ОСОБА_1 такої дії не вчинив.
При цьому обидві сторони мають інше нерухоме майно, що належить їм на праві особистої власності: у ОСОБА_2 - квартира АДРЕСА_5 ; у ОСОБА_1 - земельна ділянка із розташованим на ній житловим будинком АДРЕСА_2 , а також 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 . 
        ОСОБА_1 не спростовував того факта, що саме він постійно користується автомобілем марки ФОРД Екоспорт.
       Ураховуючи наведені обставини, у тому числі те, що ОСОБА_1 так і не вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти для компенсації вартості частки у спільному майні, апеляційний суд приходить до висновку, що спільне майно має бути поділене таким чином: 
       у власності ОСОБА_1 слід залишити автомобіль марки ФОРД Екоспорт, вартістю 315 520 грн;
??у власності ОСОБА_2 слід залишити квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 980 489 грн;
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 332 484 грн в якості компенсації частини вартості майна, виходячи з такого розрахунку: 980 489 /2 = 490 244; 315 520/2 = 157 760; 490 244 – 157 760 = 332 484 грн.
       Такий варіант поділу спільного майна не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_1 з урахуванням обставин, встановлених у справі, зокрема наявності у власності ОСОБА_1 іншого житла і невнесення ним коштів на депозитний рахунок суду. 
Доводи апеляційної скарги стосовно заниженої оцінки вартості автомобіля марки ФОРД Екоспорт не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_1 та його представник у межах розгляду справи у суді першої інстанції не були позбавлені можливості спростувати визначену вартість вказаного транспортного засобу у порядку, встановленому цивільним процесуальним законом, проте таким правом не скористалися.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у частині заявлених вимог про встановлення факта спільного проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та про поділ такого майна підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті спору.
Рішення суду першої інстанції у частині вимог про розірвання шлюбу не оскаржується, тому відповідно до вимог ст.367 ЦПК України його законність і обгрунтованість апеляційним судом не перевіряється.

Щодо витрат на правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Сталою судовою практикою Верховного Суду сформована правова позиція про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20 червня 2018 року (справа № 127/1284/14-ц), від 27 червня 2018 року (справа №554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц), від 15 квітня 2020 року (справа № 199/3939/18-ц), від 09 червня 2020 року (справа № 466/9758/16-ц).
Отже, сторона по справі у підтвердження понесених витрат на правничу допомогу має надати суду в обов`язковому порядку документ, що посвідчує сплату коштів за надані послуги. 

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 надала: 
копію договору № 36 від 04.06.2021 про надання правової допомоги (т.1 а.с.62-64, 154-156, т.2 а.с.116-120); 
копію додаткової угоди №1 від 20.12.2022 до договору № 36 про надання правової допомоги від 04.06.2021(т.1 а.с.157, т.2 а.с.111); 
копію додаткової угоди №2 від 21.03.2023 до договору № 36 про надання правової допомоги від 04.06.2021(т.1 а.с.138, т.2 а.с.112); 
копію ордера адвоката Хворост Д.М.(т.1 а.с.61, т.2 а.с.108); 
копію акта приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до договору про надання правової допомоги № 36 від 04.06.2021 (т.1 а.с.52, т.2 а.с.109); 
копію акта приймання-передачі наданої правової допомоги №2 до договору про надання правової допомоги № 36 від 04.06.2021 (т.2 а.с.113); 
копії квитанцій про оплату послуг адвоката від 04.06.2021 у розмірі 6000 грн, від 10.06.2021 у розмірі 2000 грн, від 10.06.2021 у розмірі 6000 грн, від 21.06.2022 у розмірі 1000 грн, від 21.03.2023 (т.1 а.с.53-56, 159, т.2 а.с.121); 
детальний опис робіт (наданих послуг) (т.1 а.с.58); 
попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат (т.1 а.с.60). 

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надав: 
попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат (т.1 а.с.104);
копію угоди б\н від 09.09.2022 про надання правової допомоги (т.1 а.с.113);
копію акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги від 09.09.2022 (т.2 а.с.93); 
детальний опис робіт (т.2 а.с.94); 
платіжну інструкцію про оплату адвокатських послуг у розмірі 15 050 грн (т.2 а.с.95)

09.09.2024 адвокатка Сідько С.І., представниця ОСОБА_1 , подала до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу: просила зменшити суму витрат з 22 000 грн до 3 000 грн.
В обґрунтування вказувала, що заявлені адвокаткою Хворост Д.М. витрати на професійну правничу допомогу становить 22 000,00 грн (за станом на 03.09.2024) є завищеними та не співмірними з вимогами, передбаченими ч.4 ст.137 ЦПК України.
Зокрема вказувала, що з огляду на детальний опис наданих послуг ОСОБА_2 більшість з них є однотипними, напрацьованими, схожими між собою, а тому не потребують великої кількості часу, а саме підготовка та написання в інтересах клієнта заяв до підприємств, установ, організацій – 3 шт., підготовка та написання процесуальних клопотань до суду - 10 шт.; підготовка та написання адвокатських запитів – 7 шт. Судова практика щодо даної категорії справ є напрацьованою, сталою та не змінюваною вже тривалий час, і не потребує детального вивчення проблеми, аналізу законодавства та розроблення стратегії ведення справи, а відтак загальна вартість витрат на професійну (правову) допомогу є завищеною та не може бути оцінена в розмірі 22 000 гривень.
Перевіряючи доводи заяви, колегія суддів виходить з такого.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. 
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається з акту №1 приймання-передачі наданих послуг (т.1 а.с.52), та акту приймання - передачі наданої правової допомоги №2 до договору (т.2 а.с.113) правнича допомога ОСОБА_2 надавалась адвокаткою Хворост Д.М. у виді: 
1. Надання первинної усної консультації: Клієнту ОСОБА_2 роз`яснено порядок розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; надано інформацію щодо вартості судового збору, порядку та строків оплати. Таку послугу оцінено у 500 грн.
2. Підготовка та написання позовної заяви в інтересах Клієнта та за її позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (включає в себе, моніторинг та аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, моніторинг та аналіз судової практики з подібних правовідносин, написання позовної заяви та виготовлення копій необхідних документів, сплату судового збору). Таку послугу оцінено у 4000 грн
3. Підготовка та написання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Таку послугу оцінено у 300 грн.
4. Підготовка та написання детально опису робіт за договором про надання правової допомоги №36 від 04.06.2021 станом на 21.06.2022. Таку послугу оцінено у 800 грн.
5. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання про призначення експертизи по справі №554/6032/22 від 28.11.2022. Таку послугу оцінено у 900 грн.
6. Підготовка на написання в інтересах Клієнта заяви до ФОНДУ ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ від 02.03.2023. Таку послугу оцінено у 600 грн.
7. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання щодо ознайомлення та зняття фотокопії матеріалів справи №554/6032/22 від 05.03.2023. Таку послугу оцінено у 150 грн.
8. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання виклику свідків по справі №554/6032/22 від 13.03.2023. Таку послугу оцінено у 600 грн.
9. Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№1 до ТОВ «ДИЛЕРСЬКА КОМПАНІЯ «ПОЛТАВА-АВТОСВ1Т»» від 19.04.2023. Таку послугу оцінено у 500 грн.
10. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання щодо процесуальних питань по справі №554/6032/22 від 21.04.2023. Таку послугу оцінено у 500 грн.
11. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання щодо відкладення розгляду справи №554/6032/22 від 21.04.2023. Таку послугу оцінено у 600 грн.
12. Підготовка на написання в інтересах Клієнта заяви до ФОНДУ ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ від 12.05.2023. Таку послугу оцінено у 600 грн.
13. Підготовка та написання в інтересах Клієнта відзиву 29.05.2023 на зустрічну позовну заяву по справі №554/6032/22. Таку послугу оцінено у 5000 грн.
14. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання щодо витребування доказів по справі №554/6032/22 від 30.05.2023. Таку послугу оцінено у 600 грн.
15. Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№1 до ТОВ «ДИЛЕРСЬКА КОМПАНІЯ «ПОЛТАВА-АВТОСВ1Т»» від 04.07.2023. Таку послугу оцінено у 500 грн.
16. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання щодо долучений доказів до справи №554/6032/22 від 01.09.2023. Таку послугу оцінено у 800 грн.
17. Підготовка та написання в інтересах . Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№ 1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ від 07.12.2023. Послугу оцінено у 500 грн.
18. Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№2 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ від 07.12.2023. Послугу оцінено у 500 грн.
19. Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№ І до ТОВ «ПОЛТАВА-АВТОСВІТ» від 20.07.2023. Послугу оцінено у 500 грн.
20. Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№1 до НАЧАЛЬНИКА ТЕРИТОРІАЛЬНОГО СЕРВІСНОГО ЦЕНТРУ №5341 РСЦ ГСЦ МВС В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ від 01.09.2023. Послугу оцінено у 500 грн.
21. Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№1 до ТОВ з іноземними інвестиціями «ВІННЕР ІМПОРТИ Україна, ЛТД» від 23.10.2023. Послугу оцінено у 500 грн.
22. Підготовка та написання в інтересах Клієнта заяви про забезпечення позову по справі №554/6032/22 від 01.02.2024. Послугу оцінено у 1200 грн.
23. Підготовка та написання в інтересах Клієнта заяви про примусове виконання рішення суду до Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по справі №554/6032/22 від 01.02.2024. Послугу оцінено у 300 грн.
24. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання щодо долучення доказів до справи №554/6032/22 від 13.032024. Послугу оцінено у 600 грн.
25. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання щодо долучення доказів до справи №554/6032/22 від 10.042024. Послугу оцінено у 600 грн.
26. Підготовка та написання в інтересах Клієнта клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами зали судового засідання по справі №554/6032/22 від 05.082024. Послугу оцінено у 200 грн.
27. Підготовка та написання детально опису робіт за договором про надання правової допомоги №36 від 04.06.2021 станом на 21.06.2022, 03.09.2024. Послугу оцінено у 800 грн.
Виходячи з критерію розумності розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу, слід звернути увагу на те, що  надання первинної усної консультації: роз`яснення порядку розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, надання інформації щодо вартості судового збору, порядку та строків оплати, підготовка та написання позовної заяви в інтересах Клієнта та за її позовом до ОСОБА_1  про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (включає в себе, моніторинг та аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, моніторинг та аналіз судової практики з подібних правовідносин, написання позовної заяви та виготовлення копій необхідних документів, сплату судового збору) (п.1, 2) не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді, а за своє суттю є складовою підготовки та подання позовної заяви, що заявлені як окремі послуги, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.
Отже, визначена сума виконаних адвокатом робіт, яку просить стягнути позивач з відповідача (4500 грн), є завищеною та підлягає зменшенню до 3000 грн.
Підготовка та написання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Підготовка та написання детально опису робіт за договором про надання правової допомоги №36 від 04.06.2021 станом на 21.06.2022 (п.3, 4), а також Підготовка та написання детально опису робіт за договором про надання правової допомоги №36 від 04.06.2021 станом на 21.06.2022, 03.09.2024 (п.27), відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України фактично є заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому не підлягають відшкодуванню. Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верхового Суду у справі №639/5752/20 від 28 вересня 2023 року.
Підготовка та написання клопотання про призначення експертизи від 28.11.2022 (п.5). Підготовка та написання відзиву 29.05.2023 на зустрічну позовну заяву (п.13). Підготовка та написання заяви про забезпечення позову від 01.02.2024 (п.22), для професійного досвідченого адвоката не становить надмірної складності та не потребує розробок стратегій, тому визначена сума у розмірі 7 100 грн, на думку апеляційного суду є завищеною і підлягає зменшенню до 3000 грн.
Підготовка та написання клопотання щодо ознайомлення та зняття фотокопії матеріалів справи №554/6032/22 від 05.03.2023 (п.7), Підготовка та написання клопотання щодо витребування доказів від 30.05.2023 (п.14). Підготовка та написання клопотання про виклик свідків від 13.03.2023 (п.8), вказані дії не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, а тому задоволенню не підлягають.
Підготовка та написання клопотання щодо відкладення розгляду справи від 21.04.2023 (п.11), Підготовка та написання клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами зали судового засідання від 05.08.2024 (п.26), вказані дії для професійного досвідченого адвоката не становлять надмірної складності та є шаблонними заявами, зразки яких перебувають у вільному доступі мережи інтернет та системі «Електронний суд», а тому складання таких документів взагалі не потребують юридичної освіти, тому визначена сума витрат у розмірі 350 грн є завищеною та підлягає зменшенню до 100 грн.
Підготовка та написання клопотання щодо процесуальних питань від 21.04.2023 (п.10). Підготовка та написання клопотання щодо долучений доказів до справи від 01.09.2023 (п.16). Підготовка та написання клопотання щодо долучення доказів від 13.03.2024. (п.24). Підготовка та написання клопотання щодо долучення доказів від 10.042024 (п.25) для професійного досвідченого адвоката не становить надмірної складності та не потребує розробок стратегій, тому визначена сума у розмірі 2 600 грн, на думку апеляційного суду, є завищеною і підлягає зменшенню до 400 грн.
Підготовка на написання в інтересах Клієнта заяви до ФОНДУ ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ від 02.03.2023 (п.6). Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№1 до ТОВ «ДИЛЕРСЬКА КОМПАНІЯ «ПОЛТАВА-АВТОСВ1Т»» від 19.04.2023 (п.9). Підготовка на написання в інтересах Клієнта заяви до ФОНДУ ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ від 12.05.2023 (п.12). Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№1 до ГОВ «ДИЛЕРСЬКА КОМПАНІЯ «ПОЛТАВА-АВТОСВ1Т»» від 04.07.2023 (п.15). Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№ 1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ від 07.12.2023 (п.17). Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№2 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ від 07.12.2023 (п.18). Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№ І до ТОВ «ПОЛТАВА-АВТОСВІТ» від 20.07.2023 (п.19). Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№1 до НАЧАЛЬНИКА ТЕРИТОРІАЛЬНОГО СЕРВІСНОГО ЦЕНТРУ №5341 РСЦ ГСЦ МВС В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ від 01.09.2023 (п.20), Підготовка та написання в інтересах Клієнта адвокатського запиту в інтересах Клієнта за вих.№1 до ТОВ з іноземними інвестиціями «ВІННЕР ІМПОРТИ Україна, ЛТД» від 23.10.2023 (п.21), такі дії за своє суттю є складовою збирання доказів і є однією дією, однак у даній справі дані дії не знайшли підтверджень, що належать до представництва та захисту прав клієнта у суді саме у цій справі, і їх необхідності, а тому задоволенню не підлягають.
Підготовка та написання в інтересах клієнта заяви про примусове виконання рішення суду до Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по справі №554/6032/22 від 01.02.2024 (п.23), дана дія не стосується представництва та захисту прав клієнта у суді у даній справі, а тому задоволенню не підлягає.
Отже, ОСОБА_2 має право на відшкодування адвокатських витрат у розмірі 6 500 грн, однак враховуючи п.36 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року та неможливість визначення відсотку задоволеного позову з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 6500/2 = 3 250 грн.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 , колегія суддів виходить з такого.
Як вбачається детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом (т.2 а.с.94) та акту приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) (т.2 а.с.93) правнича допомога ОСОБА_1 , надавалась адвокакою Сідько С.І. у виді: 
усної юридичної консультації, роз`яснення норм чинного законодавства по питанню поділу майна подружжя та розірвання шлюбу, оціненої у 3 000 грн;
аналізу доказів та судової практики, з питань спірних правовідносин; підготовка адвокатських запитів, підготовка та подання зустрічної позовної заяви про поділ майна подружжя, дана дія оцінена у 6 000 грн;
представництво інтересів відповідача (за первісним позовом) позивача за зустрічним позовом в судових засіданнях, оцінене у 6 000 грн.
Виходячи з критерію розумності розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу, слід звернути увагу на те, що  усна юридична консультація, роз`яснення норм чинного законодавства по питанню поділу майна подружжя та розірвання шлюбу, аналіз доказів та судової практики, з питань спірних правовідносин; підготовка адвокатських запитів, підготовка та подання  зустрічної позовної заяви  про поділ майна подружжя, за своє суттю є складовою підготовки та подання зустрічної позовної заяви, що заявлені як окремі послуги, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.
Отже визначена сума виконаних адвокатом робіт, яку просить стягнути відповідач з позивача (9 000 грн), є завищеною та підлягає зменшенню до 3 000 грн.
Представництво інтересів відповідача (за первісним позовом) позивача за зустрічним позовом в судових засіданнях, на думку апеляційного суду, також є завищеною і підлягає зменшенню з 6 000 грн до 2 000 грн.
Отже, ОСОБА_1 має право на відшкодування адвокатських витрат у розмірі 5 000 грн, однак враховуючи п.36 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року та неможливість визначення відсотку задоволеного позову з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 5 000/2 = 2 500 грн.
Оскільки з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню правничі витрати у розмірі 3 250 грн, а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню правничі витрати у розмірі 2 500 грн, то, враховуючи ч.10 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути різницю покладену на обидві сторони, у розмірі 3250 - 2500 = 750 грн, а також звільнити ОСОБА_2 від обов`язку відшкодовувати ОСОБА_1 частину правничих витрат.
Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд   
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвокатки Сідько Світлани Іванівни, представниці ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 29 серпня 2024 у частині вимог про встановлення факта спільного проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та про поділ спільного сумісного майна скасувати; ухвалити у цій частині вимог нове рішення

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і зустрічний позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 таким чином:
у власності ОСОБА_1 залишити автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка FORD, модель ECOSPORT, тип загальний легковий універсал - В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об?єм двигуна 998, рік випуску 2015, колір чорний;
??у власності ОСОБА_2 залишити квартиру АДРЕСА_1 ;
??стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 332 484 грн в якості компенсації частини вартості спільного майна, що знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Полтавській області, код одержувача 26304855, рахунок одержувача:UA398201720355289002000015950, одержувач ГУ ДКСУ у Полтавській області, внесені нею згідно квитанції № 3906-2504-5698-7761 від 09 квітня 2024 року.
У задоволенні решти позовних вимог як первісного, так і зустрічного позову відмовити.
Стягнути Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3 624,61 грн та 750 грн витрат на правничу допомогу, а всього 4 374,61 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 03 березня 2025 року.

Головуючий суддя                                                  О.А. Лобов

Судді:                                                                              А.І.Дорош

                                                                                            В.М.Триголов