ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року	Львів	Справа № 380/21234/24 пров. № А/857/34497/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Гінди О.М., Ніколіна В.В., 

при секретарі судового засідання:                     Єршовій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі №380/21234/24 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про накладення штрафу (головуючий суддя першої інстанції – Карпяк О.О, час ухвалення - у письмовому провадженні, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного тексту – 13.12.2024),-

ВС Т А Н О В И В :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  про скасування постанови від 03.10.2024 року ВП № 74267995 про накладання штрафу у розмірі 5100, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з оскаржуваною постановою на ГУ ПФУ у Львівській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити дії. Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при винесенні постанови про накладення штрафу від 03.10.2024 не враховані обставини, а саме: при здійсненні перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі № 380/25465/23 призводить до зменшення розміру пенсійного виплати ОСОБА_1 . З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Суть доводів апелянта зводиться до того, що рішення суду не було виконано, оскільки перерахунок пенсії призводив до зменшення розміру пенсії стягувача ОСОБА_1 , про що останнього було повідомлено та запропоновано висловити свою позицію з цього приводу.
З урахуванням наведеного просить рішення суд першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Відповідач правом подання відзиву не скористався.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибув, хочу був повідомлений про дату судового засідання, про що свідчить довідка про доставку електронного листа в електронний кабінет.
Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі №380/22065/23, позов задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ: 13814885) здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Львівського Державного університету безпеки життєдіяльності ДСНС України, без номера, надісланої листом від 31.05.2023 №9001-1131/9011 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023, з урахуванням виплачених сум.
29.03.2023 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі.
З примусового виконання вказаного виконавчого листа відділом примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження ВП №74267995.
Листом від 03.06.2024 року №1300-5308-8/97561 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило стягувача ОСОБА_1 , зокрема про наступне.
«…Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі №380/22065/23, позов задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Львівського Державного університету безпеки життєдіяльності ДСНС України, без номера, надісланої листом від 31.05.2023 №9001-1131/9011 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023, з урахуванням виплачених сум.
Після перерахунку розмір пенсійної виплати з 01.07.2024 становитиме 16740,94 грн.
На сьогодні, розмір Вашої пенсійної виплати становить 18082,10 грн.
Оскільки, виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 у справі №380/25465/23 призводить до зменшення розміру пенсійної виплати, просимо повідомити свою позицію щодо виконання даного рішення.
Копії розпоряджень про перерахунок пенсій, запитувані Вами, додаємо.
Оскільки, виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 у справі № 380/25465/23 призводить до зменшення розміру пенсійної виплати, просимо повідомити свою позицію щодо виконання даного рішення…..».
23.08.2024 року на адресу державного виконавця надійшла заява стягувача ОСОБА_2 , в якій він повідомив, зокрема про те, що він неодноразово звертався до ГУ ПФУ у Львівській області із заявами про перерахунок моєї пенсії за 2023 рік, а саме: 27.05.2024р., 04.07.2024р. та 30.07.2024р., на що отримав листи-відповіді від 03.06.2024р., 18.07.2024р. та 14.08.2024р. відповідно (копії листів додаються), у яких представники ГУ ПФУ у Л/о повідомляють про те, що перерахунок призведе до зменшення пенсії при цьому не надають жодних розрахунків.
Також у заяві просив зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду з урахуванням виплачених сум та надати копію розпоряджання про перерахунок пенсії.
03.10.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлівом Д.Й., прийнято постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн., оскільки згідно заяви стягувача ОСОБА_2 , рішення суду не виконано, згідно відповіді ГУ ПФУ у Львівській області від 14.08.2024 року № 19783-20877/ш-52/8-1300/24 зазначено, що виконання рішення № 380/22065/23 від 29.12.2023 призводить до зменшення розміру пенсії. Отже станом на 03.10.2024 рішення суду боржником не виконано. Окрім того, 26.08.2024 на адресу відділу надійшла заява стягувача від 23.08.2024 року, якою повідомлено про невиконання рішення суду.
Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що ГУ ПФУ у Львівській області не виконало рішення суду у спосіб, встановлений судом.
Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин першої третьої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Аналізуючи наведені положення Закону №1404-VIII, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Суд першої інстанції висновував, що ГУ ПФУ у Львівській області не виконало рішення суду у спосіб, встановлений судом. Докази належного виконання рішення суду у встановлений виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження строк позивачем не надано. Крім цього, з матеріалів справи, судом встановлено, що на момент прийняття постанови про накладення штрафу (03.10.2024) ГУ ПФУ у Львівській області неналежно виконало судове рішення.
Колегія суддів апеляційного суду вважає такий висновок невірним, таким що не відповідає обставинам справи з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи постанову про накладення штрафу від 03.10.2024, відповідач виходив з того, що згідно заяви стягувача ОСОБА_3 , рішення суду не виконано, згідно відповіді ГУ ПФУ у Львівській області від 14.08.2024 року № 19783-20877/ш-52/8-1300/24 зазначено, що виконання рішення № 380/22065/23 від 29.12.2023 призводить до зменшення розміру пенсії. Отже станом на 03.10.2024 рішення суду боржником не виконано. Окрім того, 26.08.2024 на адресу відділу надійшла заява стягувача від 23.08.2024 року, якою повідомлено про невиконання рішення суду.
Водночас, не можна залишати поза увагою ту обставину, що  відповідач повідомляв стягувача про те, що розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 18082,10 грн., однак після перерахунку пенсії на виконання судового рішення розмір пенсійної виплати з 01.07.2024  становитиме 16740,94 грн.
Таким чином, здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 у справі № 380/25465/23 призводить до зменшення розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 .
Про вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомляло ОСОБА_4 .
При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області неодноразово просило ОСОБА_4 повідомити свою позицію щодо виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких, інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Як уже зазначалось вище, невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк є підставою відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII для накладення на боржника штрафу (на юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання).
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що повідомлення боржником стягувача  про зменшення розміру пенсії після здійснення перерахунку  та у зв`язку із цим очікування відповіді від нього щодо вказаної обставини, можна вважати тією  поважною причиною, що  унеможливлює застосування штрафу у даному випадку за невиконання рішення. 
З урахуванням наведеного позов ШУ ПФУ у Львівській області підлягає задоволення, а оскаржувана постанова визнанню протиправною та скасуванню.
Вказані вище обставини є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.          
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги  має право скасувати судове рішення  повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі №380/21234/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 03.10.2024р. ВП №74267995 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін	
Повне судове рішення складено 28.02.2025