УХВАЛА
 
26 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 757/64193/16-ц
провадження № 61-17103ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ Діамант Хол» на постанову Київського апеляційного суду від                                   20 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ Діамант Хол», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив зобов`язати ТОВ «БЦ Діамант Хол» усунути наслідки порушення його прав на вільне користування спільним майном багатоквартирного будинку шляхом знесення тимчасової споруди - будівельного паркану між будинком АДРЕСА_1 та будинком АДРЕСА_2 .
Печерський районний суд міста Києва рішенням від 13 грудня 2018 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.
Київський апеляційний суд постановою від 20 листопада 2024 року задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_5 , скасував рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року та ухвалив у справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив.
Зобов`язав ТОВ «БЦ Діамант Хол» усунути наслідки порушення прав ОСОБА_1 на вільне користування спільним майном багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення тимчасової споруди - будівельної огорожі за адресою: АДРЕСА_1 .
23 грудня 2024 року ТОВ «БЦ Діамант Хол»подало до Верховного Суду касаційну скаргу на на постанову Київськогоапеляційного суду від                                   20 листопада 2024 року, сформовану в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Справа № 757/64193/16-ц є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Згідно зі змістом статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що апеляційним судом не враховано правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, не заслуговує на увагу, тому що воно зводиться до незгоди заявника з установленими судами обставинами справи і оцінкою суду попередньої інстанції наявних у справі доказів.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Зазначення у постанові апеляційного суду про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження. 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ Діамант Хол», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ Діамант Хол» на постанову Київського апеляційного суду від                                   20 листопада 2024 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            Є. В. Коротенко 
 
А. Ю. Зайцев
 
М. Ю. Тітов