П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  716/2257/24 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Пухарєва    О.В. 
Суддя-доповідач:  Курко О. П. 
14 січня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВП №3 (м. Заставна) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Янчика Дмитра Олеговича, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовом до поліцейського ВП №3 (м. Заставна) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Янчика Дмитра Олеговича, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови.
Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2024 року позов задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3259063 від 13.10.2024, винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.  1 ст. 121 КУпАП - закрито.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно п.  2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 13.10.2024 о 23:06 год. поліцейським ВП №3 (м.Заставна) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області Янчиком Д.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3259063, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 13.10.2024 о 23:06 год. в с. Погорілівка по вул. Стуса водій керував ТЗ в темну пору доби з технічною несправністю, а саме не працював лівий габарит, чим порушив п.31.4.7 ПДР України – інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.
Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані відповідачем відеозаписи не можуть вважатися належними та допустимими доказами у даній справі стосовно доказування вчинення або невчинення позивачем відповідного правопорушення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 13.10.2024 о 23:06 год. в с. Погорілівка по вул. Стуса водій керував ТЗ в темну пору доби з технічною несправністю, а саме не працював лівий габарит, чим порушив п.31.4.7 ПДР України – інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.
За приписами п.31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, які зокрема передбачено п.31.4.7 ПДР України. Інші елементи конструкцій: а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду; б) не працює звуковий сигнал; в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.
За невиконання вимог п.31.4.7 ПДР України Правил дорожнього руху, передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.
Згідно відеозапису, яким міститься в матеріалах справи,  13.10.2024 о 23:06 год. в с. Погорілівка по вул. Стуса водій керував ТЗ ВАЗ 21213 д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби з технічною несправністю, а саме не працював лівий габарит, у зв`язку з чим і був зупинений працівниками поліції та оскаржуваною постановою був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.
Тобто, в даному випадку, наданими відповідачем доказами підтверджується факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.
Також, колегія суддів вважає помилковими доводи суду першої інстанції про те, що наданий поліцейським диск відеозаписів є неналежним доказом, оскільки відомості про зазначений доказ відсутні у постанові про адміністративне правопорушення, з огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, відеозапису.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаний відеозапис здійснений на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Згідно із ст. 31 Закону України "Про національну поліцію" № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 цього Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
При цьому, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про порушення поліцейським вимог Закону № 580-VIII при здійсненні відеозапису, що може бути підставою для виключення такого електронного доказу з числа доказів у розумінні ст. 251 КУпАП.
Колегія суддів вважає, що сама по собі відсутність посилання на технічний засіб у змісті оспорюваної постанови, яким здійснено відеозапис, свідчить про порушення поліцейським вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП щодо складання змісту постанови, однак ні в якому разі не підтверджує порушення поліцейським вимог Закону № 580-VIII при здійсненні відеозапису, а відтак, зазначені доводи суду першої інстанції не є підставою для визнання таких доказів неналежними і недопустимими в силу вимог ст.ст. 73, 74 КАС України.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП в повній мірі доведено відповідачем, у зв`язку із чим судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області задовольнити повністю.
Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2024 року скасувати.
Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .       
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.