ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 лютого 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/7367/24	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року (суддя Ж.М. Чернова) у справі № 280/7367/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                               ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №084150005442 від 15.04.2024 про призначення пенсії позивачу, в частині не зарахування до страхового стажу: період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському ПТУ, період роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.08.1983, періоду військової служби в особливий період, а саме з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983, періоди роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992, періоди військової служби в особливий період, а саме з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2024 позивач звернувся із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону №1058. 15.04.2024 ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішення про призначення пенсії за віком. Позивач не погоджується з прийнятим рішенням в частині не зарахування до страхового стажу: періоду навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському ПТУ, періоду роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992 згідно трудової книжки від 11.08.1983, періоду військової служби в особливий період, а саме з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено. 
Судом першої інстанції зазначено, що доводи пенсійного органу щодо не зарахування до трудового стажу позивача періоду його роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992, з підстав виправлення в даті наказу на прийняття, є безпідставними. 
Крім того, суд врахував, що пенсійним органом безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період його навчання у Василівському ПТУ-7 з 01.09.1980 по 15.07.1983.
Також, суд звернув увагу, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Обчислення періоду служби саме в трикратному розмірі стосується особливого порядку проходження такої служби, а саме: безпосередньої участі у бойових діях.
Суд встановив, що позивач з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області, а тому вказані періоди служби позивача підлягають зарахуванню пенсійним органом до стажу позивача на пільгових умовах один місяць за три.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що законодавством чітко передбачено підтвердження трудового стажу на підставі трудової книжки та підтвердження стажу на підставі інших документів, а незарахування позивачу до страхового стажу періоду навчання та періоду роботи з 02.05.1986 по 22.06.1992 є правомірним. Вважає, що підстав для зарахування позивачу на пільгових умовах стажу з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 немає, адже таке зарахування стажу передбачено тільки для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.04.2024 №084150005442 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 15.04.2024.
Встановлено, що страховий стаж позивача становить 34 роки 0 місяців 7 днів.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, згідно записів трудової книжки до страхового стажу не зараховано:
період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському ПТУ-7, оскільки в дипломі наявне виправлення в імені, яке не завірено належним чином;
період роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992 згідно трудової книжки від 11.08.1983, оскільки в даті наказу на прийняття наявне виправлення, яке не завірено належним чином;
період проходження військової служби в особливий період з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 не зараховано із кратністю, оскільки це не передбачено законодавством.
Позивач, не погодившись з рішенням ГУ ПФУ у Львівській області №084150005442 від 15.04.2024  в частині не зарахування до страхового стажу: періоду навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському ПТУ, періоду роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992 згідно трудової книжки від 11.08.1983, періоду військової служби в особливий період, а саме з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.04.2024 №084150005442 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до статті 115 Закону №1058 з 15.04.2024.
Зі змісту цього рішення вбачається, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, згідно записів трудової книжки до страхового стажу позивача не зараховано:
період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському ПТУ-7, оскільки в дипломі наявне виправлення в імені, яке не завірено належним чином;
період роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992 згідно трудової книжки від 11.08.1983, оскільки в даті наказу на прийняття наявне виправлення, яке не завірено належним чином;
період проходження військової служби в особливий період з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 не зараховано із кратністю, оскільки це не передбачено законодавством.
Стосовно стажу за період роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992.
Колегія суддів звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Апеляційний суд вважає, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Таких чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсійний орган протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992.
Стосовно стажу за період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському ПТУ-7.
Приписами статті 56 Закону № 1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що з метою підтвердження навчання у Василівському ПТУ-7 позивачем разом із заявою про призначення пенсії надано диплом серії НОМЕР_2 , яким підтверджується те, що позивач з 01.09.1980 по 15.07.1983 навчалася у зазначеному вище закладі.
Однак, у дипломі наявне закреслення ім`я « ОСОБА_2 » та рукописно зазначено « ОСОБА_3 ».
Разом з тим, записами трудової книжки позивача від 11.08.1983 підтверджено, що позивач навчався з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському ПТУ-7, підстава диплом № НОМЕР_3 , а у виписці підсумкових оцінок успішності до диплому № НОМЕР_3 прізвище ім`я по батькові вказано вірно.
Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що є беззаперечним факт навчання саме позивача у Василівському ПТУ-7 в період з 01.09.1980 по 15.07.1983, а отже пенсійним органом безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період його навчання у Василівському ПТУ-7 з 01.09.1980 по 15.07.1983. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.
Стосовно стажу за періоди з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023.
Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Також, цією статтею закону передбачено види військової служби, до яких зокрема віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Відповідно до абзацу 1 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Таким чином, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Разом з тим, загальний період військової служби під час мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі, а період безпосередньої участі у бойових діях у воєнний час - з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_4 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, № 166 від 08.04.2024 позивач з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані періоди служби позивача підлягають зарахуванню пенсійним органом до стажу позивача на пільгових умовах один місяць за три. Зворотні аргументи скаржника свого підтвердження не знайшли.
Вказані висновки суду першої інстанції щодо можливості зарахування до страхового стажу у кратному обчисленні періодів військової служби відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом в подібних відносинах (призначення пенсії за віком) - в постанові від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 року у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 року у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 року у справі №185/7049/16-а.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією відповідача про те, що чинним законодавством не передбачено можливості зарахування до спеціального стажу, при призначенні пенсії на умовах, передбачених Законом №1058, періоду військової служби на пільгових умовах (у кратному обчисленні), оскільки така позиція не узгоджується із спеціальним законодавством, яке визначає соціальний і правовий захист військовослужбовців та суперечить вищенаведеним позиціям Верховного Суду, яким розглядалося саме питання про можливість включення до стажу, для призначення пенсій за віком, періодів військової служби на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що спірне рішення пенсійного органу №0084150005442 є протиправним та підлягає скасуванню в частині не зарахування до страхового стажу позивача: періоду навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському ПТУ, періоду роботи з 20.05.1986 по 22.06.1992 згідно трудової книжки від 11.08.1983, періоду військової служби в особливий період, а саме з 27.02.2022 по 22.09.2022, з 04.10.2022 по 03.03.2023, з 15.03.2023 по 26.09.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці.
Аргументи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі № 280/7367/24 - без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

        Повний текст постанови складено 24.02.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк