ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

06 лютого 2025 року         місто Чернівці справа №715/1958/24
провадження №22-ц/822/138/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н.К., 
Суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.
секретар: Факас А.В.
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідачі –  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
треті особи на стороні відповідачів – Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість – Закон та Порядок»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Фодчук Оксана Василівна на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість – Закон та Порядок» про витребування майна, головуючий в суді першої інстанції суддя Цуркан В.В.,

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2024 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість – Закон та Порядок» про витребування майна. 
Посилався на те, що 20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ним укладено Кредитний договір №2006/840-МК/71, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 30 000 дол. США та зобов`язався повернути кредит та відсотки у розмірі 15,5%річних. 
20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», як іпотекодержателем, та ним, як іпотекодавцем, укладено договір іпотеки №МК 71/2, відповідно до якого з метою виконання зобов`язання за кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320, та договір іпотеки № МК 71/1, відповідно до якого передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321.
02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області у справі №2-789/10 задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року в сумі 20514 доларів США 64 цента. Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року затверджено мирову угоду, укладену між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на стадії виконання судового рішення, за умовами якої ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та боржники визначили порядок добровільного виконання останніми боргових зобов`язань боржників, що виникли на підставі кредитного договору №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та щодо яких 02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було постановлено рішення. У зв`язку із укладенням мирової угоди, 26 березня 2015 року виконавче провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено.
Так, згідно з умовами мирової угоди боржниками є дві особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . 
Відповідно до п.2 мирової угоди боржники визнають, що станом на день затвердження мирової угоди загальна заборгованість за кредитним договором становить 32842,43 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день укладення мирової угоди становить 262509,54 грн. 
Відповідно до п.3 мирової угоди сторони дійшли згоди про наступний порядок добровільного виконання боргових зобов`язань боржників за кредитним договором у розмірі, визнаному боржниками станом на день підписання сторонами мирової угоди: боржники зобов`язані погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 5000 доларів США до 24 жовтня 2013 року згідно з графіком погашення, що передбачений в додатку 1 до даної мирової угоди; боржники зобов`язані погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 18437,72 доларів США згідно з графіком погашення, що передбачений в додатку №1 доданої мирової угоди.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 24 березня 2021 року у справі №715/91/21 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на - Преміум Лігал Колекшн» у справі №2-789/10 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2020 року.
30 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги, та договір про купівлю - продажу майнових прав №GL48N718070_І_6, відповідно до яких ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, права заставодержателя за договором застави, укладеними в забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року.
ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» як на підставу набуття прав за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та забезпечувальними договорами посилалося на Договір про відступлення прав вимоги за лотом №GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, укладеного з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 
Відповідно до п.2 вказаного договору відступлення прав (предмет договору) за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає частину лоту №GL48N718070, набутого на підставі договору №GL48N718070_І_6 про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., від 30 липня 2020 року за р.№1456 та договору №GL48N718070_І_6 про купівлю-продаж майнових прав, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. за р.№1457, шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до позичальників, заставодавців поручителів, гарантів, зазначених в додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки, договорами іпотеки, з урахуванням змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.
Вказаний договір завірено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №3239. Таким чином, додаток №1 до вказаного договору є невід`ємною частиною, яка містить перелік договорів, за якими уступлені права вимоги. Поряд з цим, додаток №1 до договору про відступлення прав від 31 серпня 2020 року, зареєстрованого за №3239, - відсутній.
При цьому, до вказаного договору додано витяг з додатку №1 до договору відступлення прав вимоги за лотом №GL48N718070, укладеного 30 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №3240. Однак, сам договір відступлення прав вимоги за лотом №GL48N718070, укладений 30 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №3240 - відсутній.
Поряд з цим, у витязі з додатку №1 до договору відступлення прав вимоги за лотом №GL48N718070, укладеного 30 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №3240 містяться такі договори: кредитний договір від 20 квітня 2006 року, договір іпотеки від 20 квітня 2020 року, договір поруки від 20 квітня 2006 року. У відповідності до повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки від 29 жовтня 2020 року. 
ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» зазначило, що 31 серпня 2020 року між ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстровано в реєстрі за №3239, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та договором іпотеки №МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінашук Н.М. реєстровий №1909, а саме: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320; обладнання за адресою: село Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області.
У повідомленні про усунення порушень від 29 жовтня 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» посилається лише на один договір іпотеки МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., реєстровий №1909, у відповідності до якого предметом іпотеки є земельна ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320; обладнання за адресою: село Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області та попереджає про звернення стягнення лише на вказаний предмет іпотеки.
19 січня 2021 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» продало ТОВ «Нерухомість - Закон та порядок» на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 51, виданий 19 січня 2021року, видавник: ОСОБА_5 предмет іпотеки: земельна ділянка, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320.
Також, 19 січня 2021 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» продало ТОВ «Нерухомість - Закон та порядок» на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 53, виданий 19 січня 2021 року, видавник: ОСОБА_5 предмет іпотеки: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321.
03 лютого 2022 року вказані земельні ділянки об`єднані в одну земельну ділянку, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615, реєстраційний номер ОНМ 2573557373210, право власності зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 180, виданий 03 лютого 2022 року, видавник: ОСОБА_5 
08 серпня 2023 року право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 496, виданий 08 серпня 2023 року, видавник Опятюк Л.Ю, приватний нотаріус, зареєстровано за ОСОБА_2 . Також 08 серпня 2023 року право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 496, виданий 08 серпня 2023 року, видавник Опятюк Л.Ю, приватний нотаріус, зареєстровано за ОСОБА_3 .
Вважає, що у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не було правових підстав для відчуження предмета іпотеки, з огляду на таке. 
Виконавче провадження на виконання виконавчого листа, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області у справі №2-789/10 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором було закінчено на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із укладенням сторонами такого виконавчого провадження мирової угоди. Після укладення сторонами мирової угоди, виконавчий лист не підлягає примусовому виконанню. Отже, сторони спірних правовідносин відмовилися добровільно від виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості та узгодили у новому суб`єктному складі умови виконання грошового зобов`язання шляхом викладення умов зобов`язання у мировій угоді. Отже, з 24 жовтня 2023 року згідно з умовами мирової угоди боржниками за основним зобов`язанням було дві особи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Крім цього, відповідач не виконав належним чином вимоги ст.35 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до узгоджених сторонами умов мирової угоди, боржниками за основним зобов`язанням є дві особи -  ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Водночас, ОСОБА_4 не отримував жодних повідомлень у відповідності до ст.35 Закону України «Про іпотеку».
Крім цього, він отримав повідомлення про відступлення прав вимоги від 29 жовтня 2020 року у відповідності до змісту якого не вбачається відступлення прав за мировою угодою, затвердженою ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року ні на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ні на користь ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».
Також у відповідності до повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки від 29 жовтня 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» зазначило, що 31 серпня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір відступлення прав вимоги за лотом №GL48N718070, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №3239, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та договором іпотеки МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., реєстровий №1909, а саме: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320. Однак, у повідомленні про усунення порушень від 29.10.2020 року немає посилань щодо уступлення прав за мировою угодою, затверджено ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.10.2013 року та порушення основного зобов`язання, погодженого цією угодою ; здійснено посилання лише на один договір іпотеки МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., реєстровий №1909, у відповідності до якого предметом іпотеки є земельна ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320.
Таким чином, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» повідомляло про уступлення прав лише за одним договором іпотеки, при цьому і вимога про усунення порушень містила попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки лише за одним договором іпотеки та лише щодо однієї земельної ділянки, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320. Отже, його не було попереджено про уступлення прав та звернення стягнення на предмет іпотеки за іншим договором - договір іпотеки № МК 71/2, укладеного 20 квітня 2006 року.
Як вбачається із обставин справи, відповідач звернув стягнення на земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321, щодо звернення стягнення на яку не попереджав і щодо якої права йому не уступалися. Крім того, вимога про усунення порушень не містила посилань на мирову угоду та доказів уступлення прав за мировою угодою, з новим суб`єктним складом, розміром та порядком погашення, тобто немає належних доказів уступлення прав за основним зобов`язанням, зміст якого визначено мировою угодою.
Відповідно, вказана вимога про усунення порушень не відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про іпотеку» та не давала підстав для звернення стягнення на дві земельні ділянки.
Вказує, що у повідомленні про відступлення прав за договором іпотеки від 29 жовтня 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» здійснило посилання саме на те, що 31 серпня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ Преміум Лігал Колекшн» укладено договір відступлення прав вимоги за лотом №GL48N718070, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №3239, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та Договором іпотеки, МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., реєстровий №1909. 
Поряд з цим додаток №1 до вказаного договору відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070, укладеного 31 серпня 2020 року - відсутній, відтак обсяг уступлених прав не підтверджений належними та допустимими доказами.
Водночас, до вказаного договору прикріплено додаток №1 до договору відступлення прав за лотом № GL48N718070, укладений 30 серпня 2020 року. Таким чином, додаток №1 стосується іншого договору уступлення прав, на який відповідач ніколи не посилався і не надавав позивачу на підтвердження уступки йому прав, тобто правові підстави переходу прав позивачу підтверджені не були, що не надавало ОСОБА_1 розумних підстав виконувати зобов`язання на користь ТОВ «Преміум Лігал Колекшн». Більше того, умовами вказаного договору про відступлення прав не передбачено уступку прав за мировою угодою. Поряд з цим, відповідно до додатку №1 також відсутні посилання на уступку прав за мировою угодою, затвердженою ухвалою суду.
Зазначає, що вказане основне зобов`язання остаточно викладене в мировій угоді, що затверджена ухвалою суду, однак права за нею ТОВ «Преміум Лігал Колекш» не уступалися, а постановою Чернівецького апеляційного суду від 24.03.2021 року у справі №715/91/21 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на - ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» у справі №2-789/10 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2020 року та не допущено заміни сторони за мировою угодою. Права за забезпечувальними договорами виникають лише у разі наявності прав за основним зобов`язанням, а відтак, у зв`язку із відсутністю у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» прав за мировою угодою, де викладено нові умови основного зобов`язання, в останнього відсутні права і за забезпечувальними договорами. Зважаючи на вищевикладене, ТОВ «Преміум Лігал Колекш» не набуло прав за основним та забезпечувальним зобов`язаннями, вказане свідчить про безпідставність звернення стягнення на предмет іпотеки.
Крім цього зазначає, що у п.5.3. договору іпотеки №МК 71/1 від 20 квітня 2006 року та п.5.3 договору іпотеки № МК 71/2 від 20 квітня 2006 року сторони передбачили: «звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін про передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»».
У договорах іпотеки відсутнє «застереження», не вказано про згоду іпотекодавця щодо продажу предмета іпотеки безпосередньо на підставі договору іпотеки (як зазвичай вказується у застереженнях у договорі іпотеці). Відтак, вказаний п.5.3 договорів іпотеки лише містить перелік можливих способів звернення стягнення, не є за своїм змістом застереженням, не містить вираженої згоди іпотекодавця на продаж предмета іпотеки без укладення окремого договору, а тому без окремо укладеного договору у відповідності до ст.36 Закону України «Про іпотеку» у іпотекодержателя не було підстав продавати предмет іпотеки.
Таким чином, за вказаних вище обставин спірне майно вибуло із володіння позивача без його волі, віндикація відновить становище, яке існувало до порушення та є належним способом захисту.
На підставі викладеного, просить суд витребувати у ОСОБА_2 , 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 7321080500:01:002:0615, яка розташована в с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області, загальна площа якої становить 0,325 га; витребувати у ОСОБА_3 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 7321080500:01:002:0615, яка розташована в с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області, загальна площа якої становить 0,325 га; стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість – Закон та Порядок» про витребування майна – відмовлено.
Скасовано ухвалу Глибоцького районний суд Чернівецької області від 01 серпня 2024 року про забезпечення позову, якою було заборонено відчуження 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 та 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 7321080500:01:002:0615.
Повний текст рішення складено 22 листопада 2024 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки ухвалене з неповним з`ясувань обставин справи, невідповідністю висновків, викладених у ньому обставинам справи.
В апеляційній скарзі наводить обставини й підстави для задоволення вимог, які викладені в позовній заяві та свої доводи мотивує тим, що суд першої інстанції не дослідив належним чином докази та обставини, щодо уступки ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» прав за основним та забезпечувальними зобов`язаннями, оскільки відсутні належні та допустимі докази уступки прав ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».
У межах даної справи ТОВ «Преміум Лігал Колекш» не доведено повідомлення ОСОБА_1 належними та допустимими доказами про уступку прав на користь ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».
Більше того, умовами вказаного Договору про відступлення прав не передбачено уступку прав за мировою угодою.
Поряд з цим, відповідно до додатку №1 також відсутні посилання на уступку прав за Мировою угодою, затвердженою ухвалою суду.
Права за забезпечувальними договорами виникають лише у разі наявності прав за основним зобов`язанням, а відтак, у зв`язку із відсутністю у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» прав за мировою угодою, де викладено нові умови основного зобов`язання, взявши до уваги той факт, що від примусового виконання кредитного зобов`язання сторони відмовилися у зв`язку із укладенням мирової угоди, слід дійти висновку, що у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» відсутні права за основним та забезпечувальними договорами.
Вважає, що ТОВ «Преміум Лігал Колекш» не набуло прав за основним та забезпечувальним зобов`язаннями, а тому ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не мало прав звертати стягнення на предмет іпотеки, що вказує на вибуття предмета іпотеки з володіння позивача поза його волею, з грубим порушенням вимог чинного законодавства особою, яка не була уповноважена на набуття та відчуження спірних земельних ділянок.
Суд першої інстанції не надав оцінки наслідкам укладення мирової угоди сторонами та не визначив наявності правових підстав для примусового стягнення боргу на підставі договору іпотеки.
Укладення мирової угоди свідчить про відмову позивача (стягувача) від примусового виконання зобов`язання, оскільки сторони погоджують нові умови та порядок добровільного виконання зобов`язання.
Позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором є примусовим зверненням стягнення.
Якщо сторони кредитного зобов`язання відмовилися від примусового виконання зобов`язання на стадії судового провадження шляхом ухвалення судом погодженої ними мирової угоди, то вказане спростовує правомірність примусового стягнення боргу у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачене мировою угодою.
Мирова угода, затверджена судом, є формою врегулювання спору шляхом досягнення сторонами компромісу. Її затвердження свідчить про те, що сторони домовилися про порядок добровільного виконання зобов`язань, замінивши початковий порядок виконання, передбачений кредитним договором або судовим рішенням.
Якщо сторони у мировій угоді відмовилися від примусового виконання та
погодили новий порядок виконання боргу, що затверджено ухвалою суду, це унеможливлює застосування механізму іпотеки для примусового погашення боргу.
В мировій угоді не передбачено можливості звернення стягнення на предмет іпотеки за умов її невиконання, відтак примусове виконання через іпотеку суперечить суті угоди.
У зв`язку із укладенням мирової угоди сторони не змінювали умов договору іпотеки, не привели його у відповідність до умов мирової угоди, відповідно після відмови сторін від примусового виконання основного зобов`язання, що виникло на підставі кредитного договору, на стадії виконання судового рішення у зв`язку із затвердженням судом мирової угоди, вважається, що сторони відмовилися від примусового стягнення боргу у будь-який спосіб, в тому числі у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.
Більше того, у зв`язку із укладенням мирової угоди змінено склад сторони «Боржника».
Відповідно до узгоджених сторонами умов мирової угоди, боржниками за основним зобов`язанням є дві особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , відповідно обов`язок надіслання повідомлення відповідно до приписів ст.35 Закону України «Про іпотеку» стосувався обох боржників.
Водночас, ОСОБА_4 не отримував жодних повідомлень у відповідності до ст.35 Закону України «Про іпотеку».
Зважаючи на вказане, правових підстав на звернення стягнення на предмет іпотеки у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не було.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про дотримання порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, не дослідивши ні змісту вимоги про усунення порушень від 29 жовтня 2020 року, ні змісту вимоги від 18 січня 2021 року, ні дотримання порядку надіслання такої вимоги усім боржникам, ні дотримання 30-денного строку з моменту направлення вимог.
ОСОБА_1 отримав повідомлення про відступлення прав вимоги від 29 жовтня 2020 року, у відповідності до змісту якого не вбачається відступлення прав за мировою угодою, затвердженою ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року ні на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ні на користь ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».
Крім цього, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» повідомляло про уступлення прав лише за одним договором іпотеки, при цьому і вимога про усунення порушень містила попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки лише за одним договором іпотеки та лише щодо однієї земельної ділянки: яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства , кадастровий номер 7321080500:01:002:0320.
Отже, ОСОБА_1 не було попереджено про уступлення прав та звернення стягнення на предмет іпотеки за іншим договором.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у позові у зв`язку із добросовісним набуттям права власності відповідачами.
У ст. 388 ЦК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.
Однією із таких підстав є вибуття майна із володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.
Цей спосіб захисту полягає у відновленні становища, що існувало до порушення права власності, шляхом повернення майна у володіння власника (титульного володільця) із метою відновлення у власника усього комплексу його правомочностей.
Сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки чи його продажу, не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння.
Така позиція відображена у Постанові ВС від 20 грудня 2023 року у справі №359/1379/21.
Як вбачається із зазначеного вище, не було правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».
Більше того, суд першої інстанції не врахував, що менше, ніж за 1,5 року змінилося чотири володільці спірного майно, здійснено об`єднання земельних ділянок, а далі у рівних частинах відчужено об`єднану земельну ділянку відповідачам, тобто вчинялося ряд дій для утруднення в майбутньому відновлення прав позивачем на такі земельні ділянки.
Зважаючи на доступність інформації з реєстрів прав речових прав та реєстру судових рішень, відповідачі могли отримати інформацію про нещодавне перебування спірного майна в іпотеці, особу іпотекодавця та зміст основного зобов`язання, наявності судових рішень, якими сторони відмовилися від примусового стягнення кредитного боргу – мирова угода, а відтак оцінити ризики придбання таких земельних ділянок.
За вказаних вище обставин спірне майно вибуло із володіння позивача без його волі, віндикація відновить становище, яке існувало до порушення та є належним способом захисту

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Посилається на те, що на підтвердження набуття ТОВ «Преміум Лігал Колекш» права вимоги за основними та забезпечувальними зобов`язаннями, до суду першої інстанції надані такі докази: 1) копія договору № GL48N718070 про відступлення прав вимоги від 31 серпня 2020 року, що підтверджує факт відступлення на користь ТОВ «Преміум Лігал Колекш» права вимоги за договорами, визначеними у додатку №1 до договору; 2) копія додатку №1 до договору №GL48N718070 про відступлення прав вимоги від 31 серпня 2020 року, що підтверджує факт відступлення на користь ТОВ «Преміум Лігал Колекш» права вимоги за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року, договором іпотеки №МК 71/1 від 20 квітня 2006 року за реєстровим № 1909; 3) копія додаткової угоди №1 від 12 листопада 2020 року про внесення змін до договору відступлення прав вимоги за лотом №GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, яким викладено порядковий номер 47 Додатку №1 в новій редакції, що підтверджує факт відступлення на користь ТОВ «Преміум Лігал Колекш» права вимоги за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року, договором іпотеки №МК 71/1 від 20 квітня 2006 року за реєстровим №1909 та договором іпотеки №МК 71/2 від 20 квітня 2006 року за реєстровим № 1911.
Тобто, матеріали справи містять усі докази щодо факту переходу до ТОВ «Преміум Лігал Колекш» права вимоги за кредитним договором №2006/840-МК/71 від  20 квітня 2006 року, договором іпотеки № МК 71/1 від 20 квітня 2006 року за реєстровим № 1909 та договором іпотеки № МК 71/2 від 20 квітня 2006 року за реєстровим № 1911.
Посилання ОСОБА_1 щодо того, що начебто йому не надано копію додатку №1 до вказаного договору відступлення прав вимоги за лотом №GL48N718070, укладеного 31 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №3239 не впливає на чинність договору №GL48N718070 про відступлення прав вимоги від 31 серпня 2020 року та додаткових угод до нього.
Окрім того, обов`язок направлення копії договорів та додатків до них під час повідомлення про відступлення права вимоги не встановлено чинним законодавством, у зв`язку із чим у ТОВ «Преміум Лігал Колекш» був відсутній обов`язок направляти ОСОБА_1 зазначені договори.
Крім цього, ОСОБА_1 не звертався до Товариства з метою отримання доказів на підтвердження відступлення права вимоги за основним та забезпечувальними зобов`язаннями та не виявляв свого наміру виконання зобов`язання, про що свідчить зокрема той факт, що ним не виконано вимогу про усунення порушень, направлену боржнику та отриману ним.
Товариство вказує, що мирова угода може укладатись як в позовному провадженні, так і у виконавчому, але завжди після порушення таких проваджень, адже інакше ці угоди будуть цивільно-правовими, саме тому мирова угода у позовному чи виконавчому провадженні втілюється у певній процесуальній формі, а саме в ухвалі про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі чи у виконавчому провадженні.
Виходячи зі змісту наведених процесуальних норм, мирову угоду, укладену у позовному чи виконавчому провадженні, не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні і визнавати недійсною у позовному провадженні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положеннями ЦПК України. Мирову угоду можна визначити як цивільний процесуальний акт, яким припиняється цивільно-правовий спір на основі взаємоузгодженої волі сторін шляхом визнання судом.
Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 червня 2024 року у справ: № 489/3569/22, провадження № 61-9499св23.
Згідно п.11.1. кредитного договору, зміни і доповнення до цього договору вносяться шляхом укладання сторонами додаткових угод, які є невід`ємними частинами цього договору.
За таких обставин, зміна суб`єктного складу кредитних правовідносин могла відбутись виключно у випадку укладання між сторонами додаткової угоди, яка в свою чергу не укладалась.
ТОВ «Преміум Лігал Колекш» звертає увагу, що додаток №1 до договору №GL48N718070 про відступлення прав вимоги від 31 серпня 2020 року, який в подальшому доповнене додатковою угодою №1 від 12 листопада 2020 року про внесення змін до договору відступлення прах вимоги за лотом №GL48N718070 від 31 серпня 2020 року містить ряд реквізитів. 
Із додатку №1 до договору №GL48N718070 про відступлення прав вимоги від 31 серпня 2020 року, який в подальшому доповнено додатковою угодою №1 від 12 листопада 2020 року про внесення змін до Договору відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, вбачається, що ТОВ «Преміум Лігал Колекш» набуло право вимоги за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року, договором іпотеки № МК 71/1 від 20 квітня 2006 року за реєстровим №1909 та договором іпотеки №МК 71/2 від 20 квітня 2006 року за реєстровим №1911.
За таких обставин, не зрозуміло, яким чином позивач дійшов висновків щодо відсутності посилань на відступлення права вимоги за основним та забезпечувальними зобов`язаннями.
Окрім того, не впливає на чинність договору №GL48N718070 про відступлення прав вимоги від 31 серпня 2020 року та обставина, що повторну вимогу було направлено 18 лютого 2021 року, де вже є посилання на два предмета іпотеки за двома іпотечними договорами і без дотримання 30-денного строку.
Також, оскільки відсутнє судове рішення про визнання недійсним договору № GL48N718070 про відступлення прав вимоги від 31 серпня 2020 року, ОСОБА_1 не може стверджувати, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не набуло права вимоги за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року, договором іпотеки № МК 71/1 від 20 квітня 2006 року за реєстровим №1909 та договором іпотеки № МК 71/2 від 20 квітня 2006 року за реєстровим №1911.
ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» вкотре звертає увагу, що надуманими твердження позивача стосовно необхідності відступлення права вимоги за мировою угодою, затвердженою ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року, оскільки як вже було визначено, мирову угоду, укладену у позовному чи виконавчому провадженні, не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні.
Мирову угоду можна визначити як цивільний процесуальний акт, яким припиняється цивільно-правовий спір на основі взаємоузгодженої волі сторін шляхом визнання судом.
В той же час, процесуальне правонаступництво є правом кредитора, яким він користується на власний розсуд. Відсутність заміни сторони кредитора унеможливлює отримання виконання зобов`язання саме за мировою угодою, а не виконання зобов`язання в цілому.
Таким чином, уклавши 31 серпня 2020 року договір відступлення прав вимоги ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2020 року. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось через невиконання позивачем саме кредитного договору 2008/840-МК/71 від 20 квітня 2020 року, а не мирової угоди.
Ані кредитний договір, ані мирова угода не передбачають можливості зміни основного зобов`язання шляхом його викладення у мировій угоді. Законодавство України також не передбачає відповідних наслідків укладання мирової угоди. Окрім того, важливим є також і той факт, що відповідно до п.9. мирової угоди від 24 жовтня 2013 року, сторони підтверджують, що зобов`язання Боржників, що є предметом регулювання цієї мирової угоди, припиняються виключно у разі повного та належного виконання ними зобов`язань за цією мировою угодою.
Позивач не надав доказів виконання умов мирової угоди, отже ухвала суду не виконана, заборгованість боржником не погашена.
Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Також апелянт вводить в оману суд, стверджуючи, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не дотримано порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема.
Так, Товариство надавало до суду першої інстанції докази, що 06 листопада 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» направило на адресу боржника вимогу про усунення порушень, в якій вимагав погасити заборгованість за кредитним договором та повідомив про намір товариства звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання вимоги.
Впродовж 3 (трьох) місяців ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень не виконував, у зв`язку із чим ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» звернув стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному ст.38 Закону України «Про іпотеку».
В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що вимога про усунена порушень, направлена ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», містила попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки лише за одним договором іпотеки та щодо однієї земельної ділянки.
Однак, товариство з такими твердженнями позивача не погоджується, оскільки у вимозі про усунення порушень товариство зазначило, що у випадку невиконання даної вимоги, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, буде в примусовому порядку звернуте стягнення на предмет іпотеки.
Таким чином, товариство не деталізувало та не зазначало, що у випадку невиконання вимоги звернення стягнення, саме на земельну ділянку площею 0,1851 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320.
Слід звернути увагу, що стаття 35 Закону України «Про іпотеку» не зобов`язує товариство визначати на який саме предмет іпотеки товариство має намір звернути стягнення, оскільки ключовим у надсиланні вимоги є попередження про необхідність виконання зобов`язань за основним зобов`язанням, а саме за кредитним договором і попередження про наслідки невиконання такої вимоги.
Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.
Та обставина, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у вимозі не зазначив, що між ОСОБА_1 укладено і інший договір іпотеки, зокрема договір іпотеки № МК 71/2, посвідчений 20 квітня 2006 року приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М. за реєстровим №1911, ніяким чином не впливає на обсяг забезпечувальних зобов`язань, належність даної вимоги та зобов`язання боржника виконати обов`язок щодо погашення суми боргу.
Вимога, направлена ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» містить всі необхідні реквізити, визначені у статті 35 Закону України «Про іпотеку».
Таким чином, отримавши вимогу про усунення порушень, ОСОБА_1 повинен був погасити заборгованість за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року, чого не зробив, у зв`язку із чим дії товариства щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є правомірними, а твердження позивача надуманими.
Окрім того, оскільки ОСОБА_4 не вважається боржником у кредитному зобов`язанні та не є іпотекодавцем, у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не виникло обов`язку направляти йому вимогу про усунення порушень в порядку, передбаченому ст.35 Закону України «Про іпотеку», оскільки ОСОБА_4 є виключно фінансовим поручителем ОСОБА_1 .
Іпотекодавцем та боржником у виниклих правовідносинах є ОСОБА_1 , що вбачається зі змісту кредитного та іпотечних договорів, у зв`язку із чим ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» був зобов`язаний направити вимогу про усунення порушень саме ОСОБА_1 .
Також, вважають хибними висновки позивача щодо відсутності застереження у договорі іпотеки №МК 71/1 від 20 квітня 2006 року та договорі іпотеки №МК 71/2 від 20 квітня 2006 року.
Так, у статті 5 договорів іпотеки визначено порядок задоволення вимог іпотекодержателя. 
Відповідно до п.5.1. договорів іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором.
Пунктом 5.4. даних договорів також надано право іпотекодержателю на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п.5.3. договору.
Таким чином, іпотечні застереження, що містяться у п.5.3. договору іпотеки №МК 71/1 від 20 квітня 2006 року та п.5.3. договору іпотеки №МК 71/2 від 20 квітня 2006 року відповідають вимогам, визначеним Законом України «Про іпотеку».
Посилання апелянта на вибуття майна не з його волі іншим шляхом не відповідають дійсності, що в свою чергу зумовлює неможливість задоволення вимоги про витребування майна у добросовісного набувача.
ОСОБА_1 знав про намір звернення стягнення на предмет іпотеки, не вчинив жодних дій щодо погашення наявної у нього заборгованості, у зв`язку із чим ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» скористалося своїм правом, обумовленим сторонами в Договорах. 
Товариство вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Посилаються на те, що правочини щодо відступлення прав вимоги є чинними, суду не надано доказів, що вони оспорювались та визнанні не чинними, позивачем не надано доказів недійсності договору відступлення прав вимоги від 31 серпня 2020 року та додаткової угоди №1 до договору від 12 листопада 2020 року, зазначені правочини вважаються чинними та з них виникають певні юридичні наслідки.
Помилковими є висновки апелянта щодо наслідків укладання мирової угоди, яка за своїм змістом не вважається договором, який змінює обсяг прав та обов`язків основного зобов`язання, а виступає способом врегулювання судового спору на підставі взаємних поступок.
З огляду на зазначене, твердження апелянта є хибними стосовно того, що мирова угода мала бути включена до договору відступлення права вимоги, змінила склад учасників правовідносин і що за мировою угодою сторони відмовились від примусово виконання зобов`язання.
Позивач не заперечує невиконання умов кредитного договору, у зв`язку із чим кредитор скористався своїм правом та звернув стягнення не предмет іпотеки, який добровільно передавався позичальником в рахунок погашення зобов`язання.
Закон України «Про іпотеку» не містить вимог щодо змісту вимоги про усунення порушень та не визначає обов`язку іпотекодержателя направляти вимогу про усунення порушень фінансовому поручителю, який не має відношення до іпотечного майна.
Апелянт вказує, що в іпотечних договорах відсутнє іпотечне застереження, не вказано про згоду іпотекодавця щодо продажу предмета іпотеки безпосередньо на підставі договору іпотеки.
Однак, у п.5.3. договорів іпотеки сторони передбачили, що право іпотекодержателя на продаж від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»».
Відповідно до п.5.1. Договорів іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим Договором. Пунктом 5.4. даних договорів також надано право Іпотекодержателю на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п.5.3. Договору.
Таким чином, не заслуговують на увагу твердження позивача щодо відсутності застереження у договорах іпотеки.
За обставин справи саме невиконання позивачем основного зобов`язання спричинило звернення стягнення на предмет іпотеки та подальше його відчуження, через що ОСОБА_1 не може стверджувати, що майно вибуло не з його волі іншим шляхом, оскільки 20 квітня 2006 року надав на це письмову згоду, яка міститься у договорах іпотеки.
Наголошують на тому, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули право власності у рівних частках на земельну ділянку, площею 0.3250 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 на підставі оплатного договору за ринковою ціною.
На момент укладання договору відомості державного реєстру речових прав не містили жодних вказівок на наявність прав на земельну ділянку у інших осіб, відомості про іпотеку та заборону були відсутні.
Таким чином, ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 , укладаючи договір купівлі продажу не знали і не могли знати про наявність у ОСОБА_1 майнових претензій стосовно земельної ділянки.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є добросовісними набувачами земельної ділянки 7321080500:01:002:0615, у зв`язку із чим витребування майна з їх законного володіння порушить гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права мирного володіння своїм майном.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок», просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували зміну або розірвання кредитного договору, у зв`язку із чим зобов`язання є чинним.
Відповідно матеріали справи не містять доказів, що сторони дійшли згоди замінити сторін у кредитному зобов`язанні.
Мирова угода – це укладена в цивільному процесі угода між сторонами у справі і затверджена судом про умови припинення спору, на підставі взаємних уступок - відмови позивача від частини своїх вимог або їх зміни, визнання відповідачем зміненого позову чи зменшення розміру позовних вимог.
Системний аналіз норм права дозволяє дійти висновку, що укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду. Після ухвалення судового рішення судовий процес припиняється.
Отже, мирова угода - це укладена в цивільному процесі угода між сторонами у справі і затверджена судом про умови припинення спору, на підставі взаємних уступок - відмови позивача від частини своїх вимог або їх зміни, визнання відповідачем зміненого позову чи зменшення розміру позовних вимог.
Разом з тим, процес захисту прав продовжується і у формі виконання судового рішення, яке може відбуватися у добровільному чи примусовому порядку.
На стадії виконавчого провадження порядок укладення мирової угоди на час її укладення сторонами у цій справі був врегульований статтею 372 ЦПК України, відповідно до якої мирова угода, укладена між сторонами, в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцю, який не пізніше триденного строку передає її до суду. 
Виходячи зі змісту наведених процесуальних норм, мирову угоду, укладену у позовному чи виконавчому провадженні, не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні і визнавати недійсною у позовному провадженні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положеннями ЦПК України. Мирову угоду можна визначити як цивільний процесуальний акт, яким припиняється цивільно-правовий спір на основі взаємоузгодженої волі сторін шляхом визнання судом.
За таких обставин, мирова угода, укладена між ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , впливає лише на порядок виконання рішення суду та не змінює суті договірного зобов`язання, на підставі якого виникла заборгованість, що є предметом стягнення за судовим рішенням.
Не мають значення для правильного вирішення справи і посилання ОСОБА_1 на відсутність у повідомленні про усунення порушень від 29 жовтня 2020 року посилань щодо уступлення прав за мировою угодою.
Що ж стосується посилань на відсутність у повідомленні про усунення порушень від 29 жовтня 2020 року відомостей про договір іпотеки №МК/2, укладеного 20 квітня 2006 року, слід враховувати, що дані твердження не свідчать про не набуття ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» права вимоги за цим договором.
Норма статті 35 Закону України «Про іпотеку» не зобов`язує іпотекодержателя направляти повідомлення про усунення порушень із зазначенням у ньому предмету іпотеки, на який іпотекодержатель має намір звернути стягнення у випадку невиконання вимог іпотекодержателя.
Таким чином, оскільки договір відступлення є чинним, права і обов`язки за ним дійсними, у зв`язку із чим, доводи позивача про не набуття ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» прав вимоги за основним та іпотечними зобов`язаннями не мають братися судом до уваги.
Окрім того, на час набуття права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: 7321080500:01:002:0320, 7321080500:01:002:0321, відомості щодо іпотекодержателя були зареєстровані за ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, право іпотекодержателя ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» на земельні ділянки за кадастровими номерами: 7321080500:01:002:0320, 7321080500:01:002:033 підтверджено також державним реєстратором. Позивач доказів зворотного не надав, а здійснює тлумачення договорів відступлення на власний розсуд, що не вважається належним та допустимим доказуванням у цивільному процесі.
Позивач добровільно передав майно в іпотеку та через невиконання взятих на себе кредитних зобов`язань втратив право власності на нього у зв`язку з продажем на підставі статті 38 Закону України «Про іпотеку».
Користуючись передбаченими у Договорах іпотеки правами та зважаючи на наявну заборгованість за кредитним договором, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» відчужило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» спірні земельні ділянки.
Позивачем не доведено, що майно вибуло з його власності не з його волі, з огляду на той факт, що договір іпотеки ним не оспорюється, а невиконання взятих на себе зобов`язань не заперечується.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Також, позивачем ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності.
Так, строк позовної давності до вимоги про витребування майна розпочався 20 січня 2021 року та сплив 20 січня 2024 року. В той же час, позов ОСОБА_1 у даній справі датований 31 травня 2024 року, тобто, поданий з пропущенням трирічного строку позовної давності.
Товариство просило розгляд справи провести без їх участі.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає.

Межі розгляду справи
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
Встановлено, що  20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №2006/840-МК/71, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 30 000 дол. США та зобов`язався повернути кредит та відсотки у розмірі 15,5% річних, строком до 19 квітня 2011 року.
Відповідно до п. 6.1.3. вищевказаного договору, у випадку невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов`язань по цьому договору в тому числі по поверненню кредиту та сплаті відсотків, банк має право звернути стягнення на заставлене майно (том 1 а.с.14).
20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки (том 1 а.с.113).
20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» як іпотекодержателем та ОСОБА_1 як іпотекодавцем укладено Договір іпотеки №МК 71/1, відповідно до якого з метою виконання зобов`язання за Кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320 (том 1 а.с.19-20).
20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», як іпотекодержателем та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем укладено Договір іпотеки №МК 71/2, відповідно до якого з метою виконання зобов`язання за Кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321 (том 1 а.с.17-18).
Також, Відповідно до п.5.3 вищевказаних іпотечних договорів звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору-купівлі продажу, встановленого ст.38 Закону України «Про іпотеку».
02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області у справі № 2- 789/10 задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року в сумі 20514 доларів США 64 цента (том1 а.с.36-37).
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року затверджено мирову угоду, укладену між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на стадії виконання судового рішення, за умовами якої ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та боржники визначили порядок добровільного виконання останніми боргових зобов`язань боржників, що виникли на підставі кредитного договору № 2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та щодо яких 02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було постановлено рішення у цивільній справі №2-789/2010 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до боржників про стягнення заборгованості в сумі 20514 доларів США 64 цента. У зв`язку із укладенням мирової угоди, 26 березня 2015 року виконавче провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено (том 1 а.с.21-23).
Відповідно до п.9 вказаної мирової угоди, сторони підтвердили, що зобов`язання боржників, що є предметом регулювання цієї мирової угоди, припиняються виключно у разі повного та належного виконання ними зобов`язань за цією мировою угодою. При цьому, згідно п.10 питання порядку виконання боргових зобов`язань боржників, що не врегульовано цією мировою угодою, регулюються відповідними нормами Кредитного договору, з врахуванням всіх змін та доповнень до нього.
Умови мирової угоди позивачем ОСОБА_1 не було виконано, а заборгованість боржником не погашено.
30 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги, та договір про купівлю - продажу майнових прав № GL48N718070_І_6, відповідно до яких ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, права заставодержателя за договором застави, укладеними в забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року (том 1 а.с.31-32).
03 серпня 2020 року ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» направило позивачу ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги (том 1 а.с.41).
31 серпня 2020 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір про відступлення права вимоги за лотом № GL48N718070, відповідно до якого ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло прав за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та договором іпотеки №МК 71/1 (том 1 а.с.33-35).
Додатковою угодою №1 про внесення змін до Договору відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» внесло зміни до додатку №1, в якому зазначено, що набуло прав і за договором іпотеки №МК 71/2 (том 1 а.с.123-124).
29 жовтня 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» направило позивачу ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги (том 1 а.с.38-39).
29 жовтня 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» направило позивачу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень, при цьому повідомило, що станом на 31 серпня 2020 року заборгованість становить 15359,79 доларів США, що становить 425261,89 гривень, яку необхідно погасити на протязі 30 днів з моменту отримання даної вимоги. При цьому звернута увага, що у випадку невиконання даної вимоги, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, буде в примусовому порядку звернуто стягнення на предмет іпотеки (том 1 а.с.40).
Вказану вимогу позивач ОСОБА_1 отримав особисто 20 листопада 2024 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення, яке міститься в матеріалах справи (том 1 а.с.127 зворот).
18 січня 2021 року позивачу було направлена повторна вимога про усунення порушень.
19 січня 2021 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» продало ТОВ «Нерухомість - Закон та порядок» на підставі Договору купівлі-продажу номер 51 від 19 січня 2021 року, предмет іпотеки: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320 (том 1 а.с.130).
Також 19 січня 2021 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» продало ТОВ «Нерухомість - Закон та порядок» на підставі Договору купівлі-продажу номер 53 від 19 січня 2021р., предмет іпотеки: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321 (том 1 а.с.131).
03 лютого 2022 року вказані земельні ділянки об`єднані в одну земельну ділянку, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615, реєстраційний номер ОНМ 2573557373210, право власності зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу номер 180 від 03 лютого 2022 року (том 1 а.с.53-56, 152, 153-154).
08 серпня 2023 року право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 на підставі договору купівлі-продажу номер 496 від 08 серпня 2023 року зареєстровано за ОСОБА_2 . Також, 08 серпня 2023 року право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 на підставі договору купівлі-продажу номер 496 від 08 серпня 2023 року, зареєстровано за ОСОБА_3 (том 1 а.с.46-48, 58-59, 177-180).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спірне майно було реалізовано відповідно до іпотечного застереження, яке міститься в договорах іпотеки, тому відсутні підстави для визнання договорів купівлі-продажу недійсними й, відповідно, витребування майна на користь позивача.
Судове рішення мотивоване тим, що позивач не довів, що спірне майно вибуло з його власності поза волею, а відповідач діяв недобросовісно. Позивач забезпечив спірний об`єкт за кредитними зобов`язаннями, іпотекодержатель звернув стягнення на іпотечне майно, яке в подальшому неодноразово було відчужено, а тому відсутні правові підстави для витребування його у добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.
Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Матеріалами справи встановлено, що  20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №2006/840-МК/71, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 30 000 дол. США та зобов`язався повернути кредит та відсотки у розмірі 15,5% річних, строком до 19 квітня 2011 року (том 1 а.с.14).
20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки (том 1 а.с.113).
20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» як іпотекодержателем та ОСОБА_1 як іпотекодавцем укладено Договір іпотеки №МК 71/1, відповідно до якого з метою виконання зобов`язання за Кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320 (том 1 а.с.19-20).
20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», як іпотекодержателем та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем укладено Договір іпотеки №МК 71/2, відповідно до якого з метою виконання зобов`язання за Кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321 (том 1 а.с.17-18).
02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області у справі № 2- 789/10 задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року в сумі 20514 доларів США 64 цента (том1 а.с.36-37).
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року затверджено мирову угоду, укладену між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на стадії виконання судового рішення, за умовами якої ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та боржники визначили порядок добровільного виконання останніми боргових зобов`язань боржників, що виникли на підставі кредитного договору № 2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та щодо яких 02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було постановлено рішення у цивільній справі №2-789/2010 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до боржників про стягнення заборгованості в сумі 20514 доларів США 64 цента. У зв`язку із укладенням мирової угоди, 26 березня 2015 року виконавче провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено (том 1 а.с.21-23).
Відповідно до п.9 вказаної мирової угоди, сторони підтвердили, що зобов`язання боржників, що є предметом регулювання цієї мирової угоди, припиняються виключно у разі повного та належного виконання ними зобов`язань за цією мировою угодою. При цьому, згідно п.10 питання порядку виконання боргових зобов`язань боржників, що не врегульовано цією мировою угодою, регулюються відповідними нормами Кредитного договору, з врахуванням всіх змін та доповнень до нього.
Умови мирової угоди позивачем ОСОБА_1 не було виконано, а заборгованість боржником не погашено.
Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що у зв`язку з затвердженням мирової угоди сторони відмовилися від примусового стягнення боргу у будь-який спосіб, в тому числі у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.
Так, відповідно до частин першої та другої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення  основного  зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного  договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля  (споруда),  в  разі знищення  (втрати)  будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Відповідно до положень пункту 6.3 договорів іпотеки, цей договір діє до повного виконання зобов`язання за кредитним договором.
Згідно пунктів 6.1, 6.2 договорів іпотеки, цей договір може бути змінений або доповнений за взаємно згодою сторін. Зміни та доповнення до цього договору вступають в силу з моменту їх нотаріального посвідчення.
По справі встановлено, що будь-яких змін до договорів іпотеки у зв`язку з укладенням мирової угоди не було.
Також слід зазначити, що мирова угода була затверджена судом на стадії виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Умовами мирової угоди передбачено, що зобов`язання боржників, що є предметом регулювання цієї мирової угоди, припиняються виключно у разі повного та належного виконання ними зобов`язань за цією мировою угодою (п.9 мирової угоди).
Оскільки станом на час вирішення справи позивач ОСОБА_1 не виконав своїх грошових зобов`язань за мировою угодою, то зобов`язання не припинилось належним виконанням. Отже, є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо припинення правовідношення за договорами іпотеки.
Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що мировою угодою сторони узгодили новий суб`єктний склад боржників, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а тому порядок повідомлення про переуступку боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки мав би бути застосований і до боржника ОСОБА_4 .
Відповідно до наявного договору поруки, ОСОБА_4 є фінансовим поручителем боржника ОСОБА_1 за кредитним договором, а не майновим поручителем. Оскільки укладення мирової угоди стосувалося рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стягнуто в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором, то відповідно і в мировій угоді ОСОБА_4 є також боржником, як фінансовий поручитель.
Проте, за договорами іпотеки одноосібним іпотекодавцем є ОСОБА_1 і саме з ним була погоджена процедура звернення стягнення на предмет іпотеки.
Встановлено, що 30 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги, та договір про купівлю - продажу майнових прав № GL48N718070_І_6, відповідно до яких ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, права заставодержателя за договором застави, укладеними в забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року (том 1 а.с.31-32).
03 серпня 2020 року ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» направило позивачу ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги (том 1 а.с.41).
31 серпня 2020 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір про відступлення права вимоги за лотом № GL48N718070, відповідно до якого ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло прав за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та договором іпотеки №МК 71/1 (том 1 а.с.33-35).
Додатковою угодою №1 про внесення змін до Договору відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» внесло зміни до додатку №1, в якому зазначено, що набуло прав і за договором іпотеки №МК 71/2 (том 1 а.с.123-124).
29 жовтня 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» направило позивачу ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги (том 1 а.с.38-39).
Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не набуло права вимоги.
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до положень частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);  2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Оскільки ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло прав вимоги на підставі договору відступлення права вимоги, то в даному випадку відбулось правонаступництво в матеріальному правовідношенні.
Також є безпідставними посилання апелянта на постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 березня 2021 року у справі №715/91/21. Як вбачається з даної постанови, що в задоволенні заяви ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувача у цивільній справі №2-789/10 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено. В даному випадку колегія суддів відмовила у процесуальному правонаступництві у виконавчому провадженні з підстав відсутності виконавчого провадження (виконавче провадження було закінчено у зв`язку з укладенням мирової угоди).
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло прав вимоги за кредитним та іпотечними договорами, укладеними між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 .
Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).
Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
  За змістом статті 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.
Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.
Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.
Встановлено, що іпотечні договори містять іпотечне застереження, яке, серед іншого, передбачає можливість продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» (пункти 5.3 іпотечних договорів). 
Безпідставними є доводи апелянта про відсутність окремого договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки відповідне застереження в іпотечному договорі і є договором про задоволення вимог іпотеко держателя, який визначає можливі способи звернення на предмет іпотеки.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Отже, положення Закону України «Про іпотеку» прямо вказують, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.
Аналогічні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справа № 199/8324/19, провадження № 14-212цс21, та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 363/2337/19, провадження № 61-6787сво21, від 17 квітня 2024 року у справі № 759/7513/21.
На виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» направило вимогу про усунення порушень в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку», зокрема: 29 жовтня 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» направило позивачу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень, при цьому повідомило, що станом на 31 серпня 2020 року заборгованість становить 15359,79 доларів США, що становить 425261,89 гривень, яку необхідно погасити на протязі 30 днів з моменту отримання даної вимоги. При цьому звернута увага, що у випадку невиконання даної вимоги, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, буде в примусовому порядку звернуто стягнення на предмет іпотеки (том 1 а.с.40).
Вказану вимогу позивач ОСОБА_1 отримав особисто 20 листопада 2024 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення, яке міститься в матеріалах справи (том 1 а.с.127 зворот).
18 січня 2021 року позивачу було направлена повторна вимога про усунення порушень.
Проте позивач вимоги іпотекодержателя не задовольнив, боргові зобов`язання за кредитним договором перед кредитором залишились невиконаними.
Встановлені у справі обставини свідчать, що іпотекодержатель дотримався норм законодавства при зверненні стягнення на предмет іпотеки та умов договору іпотеки. Іпотекодержатель повідомив іпотекодавця про наявність боргу і необхідність його погашення, про наслідки невиконання заявлених вимог, серед іншого, про можливий продаж предмета іпотеки на підставі статті 38 Закону України «Про іпотеку».
Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що іпотекодержатель звернув стягнення на предмет іпотеки не у встановлений договором та законом спосіб.
Оскільки спірне майно було реалізовано відповідно до іпотечного застереження, яке міститься в договорах іпотеки, тому відсутні підстави для витребування майна на користь позивача. Позивач не довів, що спірне майно вибуло з його власності поза волею, а ТзОВ «Преміум Лігал Колешн» діяв недобросовісно. Позивач забезпечив спірні земельні ділянки за кредитними зобов`язаннями, іпотекодержатель звернув стягнення на іпотечне майно, яке в подальшому неодноразово було відчужено, а тому відсутні правові підстави для витребування його у добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України.
Суд першої інстанції також вірно послався, що відповідачі є добросовісними набувачами, у яких не може бути витребувано майно на підставі ст. 388 ЦК України.
Так, положеннями статті 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Отже, вищевказаною статтею ЦК України передбачено виключні випадки, коли майно може бути витребуване у добросовісного набувача, яким є відповідачі.
З огляду на викладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, постановлено на підставі повно та всебічно досліджених доказах, яким надана вірна юридична оцінка.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2024 року слід залишити без змін.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Фодчук Оксана Василівна – залишити без задоволення.
Рішення  Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 14 лютого 2025 року.

Головуючий:                                   Н.К. Височанська
Судді: І.Н. Лисак
І.Б. Перепелюк