П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 січня 2020 року	                                                       м. Київ	

 
Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:
 
особи, стосовно якої складено протокол про        
адміністративне правопорушення                                        ОСОБА_1 ,
 
захисника особи, стосовно якої складено протокол про        
адміністративне правопорушення                                        адвоката Заліський Б.С.,
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання Підгорця В.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року стосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
     
                                                          В С Т А Н О В И Л А :
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
 
           Як вказано у постанові суду першої інстанції, 24.04.2019 близько 01 годин 15 хвилин ОСОБА_1 був затриманий інспектором СРПП №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області під час керування транспортним засобом «ВАЗ-21011»   номерний знак НОМЕР_1 в м. Біла Церква по вул. Крижанівського 3, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, порушення мови, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя).
На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд в установленому порядку в медичному закладі та продути газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» для визначення стану алкогольного сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 першочергово подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин.
 
В обґрунтування вимоги про поновлення строку на звернення з апеляційними вимогами ОСОБА_1 зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 18.06.2019      року він дізнався випадково від працівників Васильківського міськрайонного суду, в якому чекав розгляду своєї справи, лише 16.07.2019, а отримав її 16.07.2019 під час ознайомлення з матеріалами справи. На його думку так склалося тому, що неякісно працювала пошта, хоч він і чекав повідомлення із суду про час та місце розгляду справи, але фактично його не отримував, а в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція з відмітною «за закінченням терміну зберігання».
 
Що стосується постанови суду першої інстанції, то ОСОБА_1 просить її скасувати, як незаконну та постановити нову, якою закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
 
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з оскаржуваною постановою він не згоден повністю, оскільки справу розглянуто без його участі та підставі матеріалів, що подані працівниками поліції. Поняті, що вписані до протоколу про адміністративне правопорушення, особисто судом також не допитувалися.
 
Також ОСОБА_1 вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а навпаки погодився, оскільки був повністю тверезим. Під`їхавши як він зрозумів до якоїсь лікарні, вони вийшли з автомобіля, але побачили що була черга для проходження огляду на стан сп`яніння, тому працівники поліції сказали йому, що поїхали назад, на що він не заперечував. Під`їхавши до його автомобіля, працівники поліції сказали, що складають на нього адміністративний протокол, але як він зрозумів за те, що він перед цим зупинявся у невстановленому місці. При цьому письмове пояснення в нього не відбирали, сам протокол він не читав та його не бачив. В його присутності будь-які поняті протокол не підписували, письмових пояснень не давали. В цей час він був зляканий, оскільки працівники поліції погрожували забрати його автомобіль на штраф майданчик, тому і не звернув увагу, щоб отримати копію протоколу.
 
Заслухавши доповідь судді,  пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Заліського Б.С. на підтримку в повному обсязі доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, слід дійти наступного.
 
Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
 
На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
 
Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.
 
Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції в цілому дотримані, оскільки з матеріалів справи видно, що судом першої інстанції, на виконання вимог ст. 277-2 КУпАП, було вжито всіх передбачених законом заходів для того, щоб розглянути справу про адміністративне правопорушення у передбачені законом строки, зокрема, судові засідання по справі призначалися досить інтенсивно, а саме - 17.05.2019 та 18.06.2019, однак особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, судом вживалися усі необхідні заходи для належного повідомлення останнього про день та час розгляду справи, однак рекомендовані повідомлення поверталися до суду у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.
 
Як зазначив ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції повідомили, що вказаний протокол стосовно нього буде розглядатися у Васильківському міськрайонному суді Київської області. 
Жодних повідомлень про розгляд справи в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області він не отримував, оскільки на його думку неякісно спрацювала пошта. 
 
У той же час в матеріалах справи відсутня копія супровідного листа щодо направлення на адресу проживання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 18.06.2019.
 
            З відповіді Акціонерного товариства «Укрпошта» від 30.10.2019 №33-Б-16798 вбачається, що за повідомленням Київської міської дирекції Укрпошти, рекомендований лист з позначкою «судова повістка» № 0910709534404 від 08.05.2019 на ім`я ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 надійшов до відділення поштового зв`язку, надалі по тексту - ВПЗ, № 1 м. Васильків 14.05.2019 і в той же день доставлявся за вказаною адресою, але не був вручений, оскільки під час його доставки двері будинку ніхто не відчинив. 
Повідомлення про його надходження залишено за вказаною адресою 14.05.2019, повторно 18.05.2019.
Оскільки за одержанням вищезазначеного листа до ВПЗ № 1 м. Васильків ніхто не звернувся, його повернуто 06.06.2019 за зворотною адресою і вручений 08.06.2019 уповноваженій на одержання пошти Білоцерківського міського суду Київської області ОСОБА_2 під підпис на підставі довіреності.
Щодо пересилання рекомендованого листа № 0910709441850, про який йдеться у листі інформовано, що його пересилання не надається можливим, оскільки інформація стосовно його пересилання в автоматизованій системі відстеження поштових відправлень Укрпошти відсутня. Це може свідчити про те, що він був прийнятий для пересилання більше, ніж півроку тому, або його номер вказаний не коректно (а.с. 64).
 
Разом з тим, стороною захисту, на підставі ст. 20 закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", суду апеляційної інстанції надано письмові пояснення ОСОБА_3 - заступника начальника ВПЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з яких вбачається, травень - червень 2019 року листоноша, яка відповідала за першу дільницю була у відпустці згідно графіку, на даній ділянці працювала підмінна листоноша. 
Стосовно вручення повістки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , їй відомо, що ОСОБА_1 вдома не було, повідомлення на лист було залишене в паркані, так як поштовий ящик відсутній, проте ОСОБА_1 до поштового відділення не звернувся, де ділось повідомлення з паркану їй не відомо (а.с. 69) 
 
Оскільки ж ОСОБА_1 отримав копію постанови безпосередньо в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області 16.07.2019 (а.с. 18), а апеляційну скаргу подав до місцевого суду 28.07.2019 (а.с. 19-26), то можна погодитися з його проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від18.06.2019.
 
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги як указано в                ст. 294 КУпАП.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 
           Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
           Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
           Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
           Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
           Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення          ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
           Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №082626 від 24.04.2019, цього ж дня о 01 годин 15 хвилин в м. Біла Церква по                         вул. Крижанівського 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-21011»   номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, порушення мови, тремтіння пальців рук). На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд в установленому порядку в медичному закладі та продути газоаналізатор Drager Alcotest 6810 для визначення стану алкогольного сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
 
Зазначений протокол складений уповноваженою особою - інспектором СРПП №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Сушко О.М.(а.с. 1).
 
Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №082626 від 24.04.2019, в матеріалах провадження наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, під ОСОБА_1 мав хитку ходу та нечітку мову (а.с. 2, 3).
 
Свою відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння              ОСОБА_1 власноручно засвідчив і в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.04.2019, зазначивши, що «Сьогодні вживав алкогольні напої, а саме пиво. Від проходження медичного освідування відмовляюсь» (а.с. 1).
 
           Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечувалося і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі.
 
Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, того дня дійсно він рухався автомобілем марки «ВАЗ-21011» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Крижанівського в м. Біла Церква, Київської області, біля будинку №3 він зупинився та через деякий час знову почав рух далі, але в цей час його зупинили працівники поліції. 
Він зупинився на вимогу працівників поліції і пред`явив документи на автомобіль та посвідчення водія. Працівники поліції сказали, що він зупинявся у невстановленому місці, що він не заперечував. Потім працівники поліції попросили його дихнути на них, на що він відповів, що необхідно дихати у спеціальний прилад «Драгер». 
Тоді працівники поліції запропонували йому проїхати до медичного закладу, на що він також погодився та сів у автомобіль працівників поліції, оскільки був повністю тверезим. Під`їхавши, як він зрозумів до якоїсь лікарні, вони вийшли з автомобіля, але побачили що була черга для проходження медосвідчення, тому працівники поліції сказали йому, що поїхали назад, фактично відмовившись від його медосвідчення. На що він не заперечував. Під`їхавши до його автомобіля, працівники поліції сказали, що складають на нього адміністративний протокол, але як він зрозумів за те, що він перед цим зупинявся у невстановленому місці. При цьому письмове пояснення в нього не відбирали, сам протокол він не читав та його не бачив. В його присутності будь-які поняті протокол не підписували, письмових пояснень не давали. В цей час був зляканий, оскільки працівники поліції погрожували забрати його автомобіль на штраф майданчик, тому і не звернув увагу, щоб отримати копію протоколу.
 
            В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що він познайомився з ОСОБА_1 в квітні-травні 2019  року десь о 1-2 годині ночі, коли його зупинили працівники поліції та запропонувати бути свідком, що людина в стані алкогольного сп`яніння. Він бачив, що біля патрульної машини стоїть людина (згодом дізнався, що це ОСОБА_1 ).
            ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а тільки в медичному закладі - в Білоцерківській міській лікарні №4.
            Працівники поліції попросили, щоб він постояв біля машини поки вони з ОСОБА_1 поїдуть до лікарні для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
            Через хвилин 10 вони повернулися, працівники поліції спілкувались між собою та хотіли забрати автомобіль «ВАЗ-21011» на штраф майданчик, оскільки ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
            Він погодився під розписку забрати транспортний засіб ОСОБА_1 та віддати йому лише через добу. 
 
А отже, позиція  ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що він не розумів, який стосовно нього складається протокол про адміністративне правопорушення, за які порушення ПДР України та КУпАП, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
 
ОСОБА_1 при складанні протоколу було роз`яснено його права, передбачені       ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, а в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 власноручно зазначив: «Сьогодні вживав алкогольні напої, а саме пиво. Від проходження медичного освідування відмовляюсь».
 
Посилання ОСОБА_1 на те, що розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення без його участі, суд першої інстанції порушив його право передбачене ст. 279, 280 КУпАП є слушними, оскільки як вбачається з матеріалів адміністративної справи, судовий розгляд в суді першої інстанції проводився у відсутність правопорушника. 
 
Проте, ці права ОСОБА_1 були поновленні в суді апеляційної інстанції, де він мав можливість надати суду свої пояснення, докази та навести доводи на свій захист, а тому апеляційний суд не знаходить вказане порушення таким, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції.
 
А тому, вказаних в апеляційній скарзі порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст. 266 КУпАП не встановлено та будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять та        ОСОБА_1 або його захисником не надані.
            
Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
 
Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.
 
За підсумками, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
                                                         П О С Т А Н О В И Л А :
 
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року.
 
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року, якою  ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                                   Г.О. Балацька