Справа № 127/26908/24
Провадження № 22-ц/801/373/2025
Категорія: 58
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року	Справа № 127/26908/24	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
       головуючого Сопруна В.В.,
       суддів Матківської М.В., Стадника І.М.
               за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А.І.,
               за участю сторін: представника ОСОБА_1 – адвоката Ященко Н.Л., представник ОСОБА_2 - адвоката Ковбаси О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці цивільну справу №127/26908/24 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , CLAVALEX LTD про захист честі, гідності та ділової репутації, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 – адвоката Ковбаси Олега Станіславовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2024 року, яке ухвалив суддя Жмудь О.О. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 12 грудня 2024 року, 

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , CLAVALEX LTD про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи позовні вимоги тим, що 11 січня 2024 року було встановлено, що на веб-ресурсі https://ipress.ua/ було здійснено публікацію статті під назвою «Хто скуповує елітну нерухомість Київщини?». Під час аналізу публікації було встановлено, що обставини та факти, що вказаній у даній статті, порушують права ОСОБА_1 . Вказана вище інформація міститься у висловлюваннях автора статті та не відповідає дійсності, а тому вказане стало підставою для звернення до суду за захисту та відновленням порушених прав позивача. 
12 липня 2024 року було направлено адвокатський запит на електронну пошту веб-ресурсу iPress.ua (https://ipress.ua/) з запитом та 25 липня 2024 року отримано відповідь з інформацією про автора та власника веб-ресурсу - ОСОБА_2 , який є автором статті, та компанію-нерезидента CLAVALEX LTD. Таким чином, станом на 25 липня 2024 року позивачем було встановлено особу автора статті, а саме відповідач ОСОБА_2 , а як власника веб-ресурсу компанію-нерезидента CLAVALEX LTD з місцем реєстрації м. Нікосія, Кіпр з наявним представником – адвокатом Кондаковим Артемом Геннадійовичем. 
Формулювання, які опубліковані у формі статті на вказаному веб-ресурсі не є припущеннями чи оціночними судженнями автора, а є саме фактичним твердженням автора щодо усіх тез. Крім цього, вказана інформація є негативною, адже автор стверджує про вчинення позивачем злочинів, наявності зв`язку з країною-агресором, а також фінансування «ДНР», «ЛНР», що кожне окремо порочить честь позивача. Вказана стаття є недостовірною, а також негативною для ділової репутації ОСОБА_1 , як фізичної особи, чим порушує його право на презумпцію невинуватості, а також публічно поширеною ОСОБА_2 та редакцією iPress в особі власника веб-ресурсу CLAVALEX LTD. Відновити порушене право позивача можливо шляхом: - визнання недостовірною та такою, що принижує репутацію ОСОБА_1 інформацію, публічно поширену ОСОБА_2 та CLAVALEX LTD у статті під назвою «Хто скуповує елітну нерухомість Київщини?». 
У зв`язку з вище викладеним позивач просив визнати недостовірною та такою, що принижує репутацію ОСОБА_1 інформацію, публічно поширену ОСОБА_2 та CLAVALEX LTD у статті під назвою «Хто скуповує елітну нерухомість Київщини?», зобов`язати CLAVALEX LTD протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 у спосіб, який така інформація була оприлюднена, зокрема шляхом здійснення публікації на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2024 року позов задоволено. 
Визнано недостовірною та такою, що принижує репутацію ОСОБА_1 інформацію, публічно поширену ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 у якій стверджується, що: 
- ОСОБА_4 володіє онлайн-казино під брендом Vulkan, що відображено у наступному висловленні: « ІНФОРМАЦІЯ_3 на азартних іграх в Україні з їх легалізацією швидко став напрочуд прибутковим і скандальним, адже справжні прибутки казино та прізвища їхніх власників приховують всіма можливими способами. Так от, ОСОБА_4 володіє онлайн-казино під брендом Vulkan. Згідно з реєстрами видно, що у компанії інші кінцеві бенефіціарні власники, однак саме ОСОБА_5 фактично контролює компанію»;
- Одним з активів ОСОБА_6 є бетінгова компанія GG.BET, що відображено у наступному висловленні: «Серед інших активів пана ОСОБА_5 слід відзначити ще бетінгову компанію GG.BET, яка нещодавно отримала ліцензію і на оперування в Україні»; 
- ОСОБА_4 володіє українськими дочірними компаніями ТОВ «ГГБЕТ» та ТОВ «Конкуерор», що відображено у наступному висловленні: « ОСОБА_4 також володіє і повністю контролює українські дочірні компанії ТОВ «ГГБЕТ» та ТОВ «Конкуерор»;
- ОСОБА_4 володіє мережею казино Vulkan і компаніями GG.BET включно із ТОВ «ГГБЕТ» та ТОВ «Конкуерор», які працюють в Україні, що відображено у наступному висловленні: «І тут ми навіть не беремо до уваги етичну складову питання: ОСОБА_4 володіє одночасно мережею казино Vulkan, яка пов`язує його з росіянами, і компаніями GG.BET включно із ТОВ «ГГБЕТ» та ТОВ «Конкуерор», які працюють в Україні. Крім того, в Україні йому належать і такі гральні заклади як GG Casino»;
- ОСОБА_4 відповідав за оперативне управління бізнесом, що включав порностудії, дейтинг та онлайн-казино, що відображено у наступному висловленні: «Однак, якщо подивитися на історію появи бренду ОСОБА_7 у біографії ОСОБА_5 , то бачимо, що ОСОБА_5 відповідав за оперативне управління ще одним бізнесом. Яким бізнесом? Порностудії, дейтинг та онлайн-казино. Гарний послужний список»;
- Незаконні ігрові заклади та порнобізнес ОСОБА_6 діяли і на території України, і в росії, що відображено у наступному висловленні: «Порностудії, дейтинг та онлайн-казино. Гарний послужний список. Але не все так просто, адже незаконні ігрові заклади та порнобізнес ОСОБА_5 діяли як на території України, так і в росії»; 
- ОСОБА_4 є власником мережі порностудій та сайтів знайомств, що відображено у наступному висловленні: «Ще у 2015-2016 роках стало відомо про існування в Україні розгалуженої мережі порностудій та сайтів знайомств, тобто дейтингу, а також про те, що одним з їх власників є все той же ОСОБА_4 »; 
- В 2016 році СБУ відкривала щодо ОСОБА_6 кримінальне провадження через незаконну діяльність у сфері азартних ігор, що відображено у наступному висловленні: «Зокрема, у 2016 році СБУ відкривала кримінальне провадження через незаконну діяльність у сфері азартних ігор щодо ОСОБА_1 »; 
- Гроші, зароблені в нелегальних онлайн-казино під брендом «Вулкан» в Україні, ОСОБА_4 виводив на фіктивні підприємства, в офшори та використовував на фінансування терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», що відображено у наступному висловленні: «Тоді він організував нелегальні онлайн-казино під брендом «Вулкан» в Україні, а зароблені гроші, за даними СБУ, виводив на фіктивні підприємства, в офшори та на фінансування терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР»;
- Проти ОСОБА_6 порушувалися кримінальні провадження за фактом протиправних дій, які спрямовані на заподіяння шкоди національним інтересам і безпеці України, суверенітету, територіальній цілісності, державній, економічній, інформаційній безпеці, фінансуванню тероризму, що відображено у наступному висловленні: «Зокрема, у 2016 році СБУ відкривала кримінальне провадження через незаконну діяльність у сфері азартних ігор щодо ОСОБА_1 . (…) Перше кримінальне провадження згодом еволюціонувало в цілу їх низку, зокрема за фактом протиправних дій, які спрямовані на заподіяння шкоди національним інтересам і безпеці України, суверенітету, територіальній цілісності, державній, економічній, інформаційній безпеці, фінансуванню тероризму»; 
- Кріппа просував в Україні проєкти російського бізнесмена ОСОБА_8 , що відображено у наступному висловленні: « ОСОБА_4 працював менеджером і просував в Україні проєкти ще одного російського персонажу – ОСОБА_8 »; 
- ОСОБА_4 має або мав зв`язок з російським кримінальним капіталом і спецслужбами, що відображено у наступному висловленні: «Якщо ви втомилися від російських персонажів, то це ще не кінець. Зв`язок ОСОБА_6 з російським кримінальним капіталом і спецслужбами на цьому не завершується»;
- ОСОБА_4 має або мав зв`язок з інвестиційним фондом Finstar, основним співвласником якого є російський підприємець ОСОБА_9 , що відображено у наступному висловленні: «Один з доказів, що росіяни спокійно скуповують жирні шматки української державної власності, є зв`язок ОСОБА_5 з інвестиційним фондом Finstar, основним співвласником якого є російський підприємець ОСОБА_9 »;
- Під час російсько-української війни, ОСОБА_4 продовжує відмивати російські гроші, скуповуючи елітну нерухомість та бізнес в українській столиці, що відображено у наступному висловленні: «Тож, і зараз, у період російсько-української війни, ОСОБА_4 продовжує відмивати російські гроші, скуповуючи елітну нерухомість та бізнес в українській столиці»;
- ОСОБА_4 є учасником шахрайських дій, що відображено у наступному висловленні: «Здається, одіозний шахрай, який, судячи з усього, поставив собі за мету заспамити фейками про власну персону весь інтернет, старанно зачищає інформаційне поле, щоб приховати сліди своїх масштабних афер»; 
- ОСОБА_4 є власником незаконних гральних закладів, порно-бізнесу, дейтингу на території України і рф, що відображено у наступному висловленні: «Замість відображення реальності – ОСОБА_4 є власником незаконних гральних закладів, порно-бізнесу, дейтингу на території України і рф, – ми бачимо «вулканолога», «футболіста» і просто людину-генія у усіх проявах настільки різних сфер»;
- ОСОБА_4 є російським колаборантом, що відображено у наступному висловленні: «А ОСОБА_4 – ніхто інший, як власних мережі онлайн-казино «Вулкан», інших гральних закладів на території України та рф, беттінг-компанії GG.BET, російський поплічник та колаборант».
Зобов`язано CLAVALEX LTD протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 у спосіб, який така інформація була оприлюднена, зокрема шляхом здійснення публікації на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 
Стягнуто з ОСОБА_2 та CLAVALEX LTD на користь ОСОБА_1 судовий збір з кожного по 1211,20 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 – адвокат Ковбаса О.С. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним, з неповним та неправильним дослідженням доказів і встановленням обставин у справі, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було з`ясовано належним чином статусу відповідача ОСОБА_2 як журналіста та поширення на нього правових гарантій такого статусу, а саме ст. 34 Конституції України, ст.25 Закону України «Про інформацію», ст.26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні». 
Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 , з урахуванням отриманої з власних джерел інформації, має підстави для відповідних припущень, які не підлягають спростуванню та не є такими, що принижують честь і гідність особи. При цьому, він має право на захист та не розкриття власних джерел інформації, що не було враховано судом першої інстанції. 
Також, судом першої інстанції не було враховано, що позивач ОСОБА_1 є публічною особою, тому він може піддаватись більш ширшій критиці.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 на веб-ресурсі https://ipress.ua/ було здійснено публікацію статті під назвою «Хто скуповує елітну нерухомість Київщини?». Зі змісту статті вбачається, що « ОСОБА_4 став власником 33-поверхового бізнес-центру «Парус» у самісінькому центрі Києва. Примітно, що декількома місяцями раніше, а саме у січні того ж року, ще одна компанія ОСОБА_6 придбала на аукціоні заміський комплекс "Промінвестбанку" у Конча-Заспі. Причому за офіційною заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (розпорядника майна) із посиланням на Prozorro ціна продажу перевищила стартову на 120 мільйонів гривень. Враховуючи масштаби угод постає логічне питання, хто такий ОСОБА_4 та звідки в нього гроші? Бізнес на азартних іграх в Україні з їх легалізацією швидко став напрочуд прибутковим і скандальним, адже справжні прибутки казино та прізвища їхніх власників приховують всіма можливими способами. Так от, ОСОБА_4 володіє онлайн-казино під брендом Vulkan. Згідно з реєстрами видно, що у компанії інші кінцеві бенефіціарні власники, однак саме ОСОБА_5 фактично контролює компанію. І не одну. Серед інших активів пана ОСОБА_5 слід відзначити ще бетінгову компанію GG.BET, яка нещодавно отримала ліцензію і на оперування в Україні. ОСОБА_4 також володіє і повністю контролює українські дочірні компанії ТОВ «ГГБЕТ» та ТОВ «Конкуерор». І цей факт викриває конфлікт бізнес-інтересів: з одного боку пан ОСОБА_5 має на меті розвиток своєї бетінгової компанії GG.BET (зокрема її української дочірної компанії ТОВ «ГГБЕТ») та бренду GG.BET з іншого – купує одну з провідних кіберспортивних організацій. І тут ми навіть не беремо до уваги етичну складову питання: ОСОБА_4 володіє одночасно мережею казино Vulkan, яка пов`язує його з росіянами, і компаніями GG.BET включно із ТОВ «ГГБЕТ» та ТОВ «Конкуерор», які працюють в Україні. Крім того, в Україні йому належать і такі гральні заклади як GG Casino. Можливо найцікавішою є компанія Vulkan, в якій ОСОБА_4 довгий час працював, і яка насправді є мережею онлайн-казино Vulkan, що працює в Росії і до якої насправді причетний ОСОБА_5 .
Однак, якщо подивитися на історію появи бренду ОСОБА_7 у біографії ОСОБА_5 , то бачимо, що ОСОБА_5 відповідав за оперативне управління ще одним бізнесом. Яким бізнесом? Порностудії, дейтинг та онлайн-казино. Гарний послужний список. Але не все так просто, адже незаконні ігрові заклади та порнобізнес ОСОБА_5 діяли як на території України, так і в росії.
Ще у 2015-2016 роках стало відомо про існування в Україні розгалуженої мережі порностудій та сайтів знайомств, тобто дейтингу, а також про те, що одним з їх власників є все той же ОСОБА_4 . Зокрема, у 2016 році СБУ відкривала кримінальне провадження через незаконну діяльність у сфері азартних ігор щодо ОСОБА_1 . Тоді він організував нелегальні онлайн-казино під брендом "Вулкан" в Україні, а зароблені гроші, за даними СБУ, виводив на фіктивні підприємства, в офшори та на фінансування терористичних організацій "ДНР" та "ЛНР". Перше кримінальне провадження згодом еволюціонувало в цілу їх низку, зокрема за фактом протиправних дій, які спрямовані на заподіяння шкоди національним інтересам і безпеці України, суверенітету, територіальній цілісності, державній, економічній, інформаційній безпеці, фінансуванню тероризму.
Але чи це все? Аж ніяк.
ОСОБА_4 працював менеджером і просував в Україні проєкти ще одного російського персонажу – ОСОБА_8 . Саме ОСОБА_10 допоміг ОСОБА_11 частково обійти гемблінгові заборони у російській федерації – довгий час ОСОБА_10 контролював "Ростелеком", йому належали 7,22% акцій провайдера.
Хто ще? Ще є ОСОБА_12 , який є керівником одного з наймасштабніших провайдерів росії – " ОСОБА_13 ", а також це особа, яка світиться майже у всіх санкційних списках ЄС та США. Саме ця людина є покровителем ОСОБА_5 , як наслідок – на рекламу казино ОСОБА_5 не поширюються заборони "Росспоживнагляду".
Якщо ви втомилися від російських персонажів, то це ще не кінець. Зв`язок ОСОБА_6 з російським кримінальним капіталом і спецслужбами на цьому не завершується. Один з доказів, що росіяни спокійно скуповують жирні шматки української державної власності, є зв?язок ОСОБА_5 з інвестиційним фондом Finstar, основним співвласником якого є російський підприємець ОСОБА_9 .
Тож, і зараз, у період російсько-української війни, ОСОБА_4 продовжує відмивати російські гроші, скуповуючи елітну нерухомість та бізнес в українській столиці. Наприклад, квадратний метр у самому центрі Києва обійшовся Кріппі (а точніше – росіянам, на яких він працює і на чиї гроші скуповує столицю) трохи більше ніж тисяча доларів за метр. За 827 тисяч доларів (за курсом на момент продажу) російські господарі ОСОБА_6 отримали від України подарунок: фізкультурно-оздоровчий корпус (1420,1 кв. м); готель (1249,8 кв. м); готельний комплекс (184,1 кв. м); банкетний зал на 50-250 осіб; 3 конференц-зали та кімната для переговорів; 3 будинки охорони; 16 альтанок; штучне озеро; 2 басейни; комплексна будівля (632 кв. м); кафетерій (97,1 кв. м); 2 гаражі (по 80,8 кв. м); операторська; котельня; міні-бар (50,6 кв. м); танц-майданчик; майданчик для міні-гольфу; колиба та технічні споруди.
Здається, одіозний шахрай, який, судячи з усього, поставив собі за мету заспамити фейками про власну персону весь інтернет, старанно зачищає інформаційне поле, щоб приховати сліди своїх масштабних афер. ОСОБА_4 дійсно проявив напрочуд велику винахідливість у справі захисту свого імені – ні, він не почав "закидувати" суди позовами про захист честі, гідності та ділової репутації, він просто став надавати про себе безглузду інформацію.
Замість відображення реальності – ОСОБА_4 є власником незаконних гральних закладів, порно-бізнесу, дейтингу на території України і рф, – ми бачимо "вулканолога", "футболіста" і просто людину-генія у усіх проявах настільки різних сфер.
І хоча інститут репутації у бізнесових колах України – величина змінна та умовна, все ж таки корисно мати на увазі, хто є хто. А ОСОБА_4 – ніхто інший, як власних мережі онлайн-казино "Вулкан", інших гральних закладів на території України та рф, беттінг-компанії GG.BET, російський поплічник та колаборант."

Судом встановлено, що автором статті є  ОСОБА_14 . Факт розміщення такої інформації на сайті відповідача не оспорювався відповідачем.

27 червня 2024 року адвокатом Ященко Н.Л. направлено адвокатський запит до ТОВ «Ю-Контрол» згідно якого просила надати інформацію щодо документів, критеріїв, методики, чинників та джерел на підставі яких формується інформація стосовно «груп компаній» аналітичною онлайн-системою «YouControl». Надати перелік компаній, які наявні у «групі компаній» Кріппи М.В.

З інформації, наданої ТОВ «Ю-Контрол» вбачається, що станом на час надання цієї відповіді наступні підприємства входять до групи «Група Максима Кріппи»: 1. АТ «Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «АРС КЕПІТАЛ» (ідентифікаційний код: 44625575); 2. ПАТ «Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «Дельта Інвест Проект» (ідентифікаційний код: 38347339); 3. ТОВ «Ола Файн» (ідентифікаційний код: 43949061); 4. ТОВ «Ола Фінанс» (ідентифікаційний код: 43911153); 5. ТОВ «УМТС» (ідентифікаційний код: 32597388); 6. ТОВ «Мейнкаст» (ідентифікаційний код: 42259830); 7. ТОВ «Цитадель Архітектс» (ідентифікаційний код: 44240381); 8. ТОВ «ГСК Україна» (ідентифікаційний код: 45044582); 9. ТОВ «Клуб Ягуар» (ідентифікаційний код: 34198852); 10. ТОВ «Цитадель Інновейшнз» (ідентифікаційний код: 41748785); 11. ТОВ «НАВІ Ю.ЕЙ.» (ідентифікаційний код: 42212420); 12. ТОВ «Профіт Тім» (ідентифікаційний код: 39472310); 13. ТОВ «Дантел» (ідентифікаційний код: 34361213); 14. ТОВ «Берег» (ідентифікаційний код: 30306866); 15. ТОВ «Парус Холдінг» (ідентифікаційний код: 44064310); 16. ТОВ «Теріса» (ідентифікаційний код: 42950043); 17. ТОВ «Іксіон Груп» (ідентифікаційний код: 35326494); 18. ТОВ «Мідал» (ідентифікаційний код: 42948842); 19. ТОВ «Цитадель Ріверсайд» (ідентифікаційний код: 42526910); 20. ТОВ «Передові Технології Плюс» (ідентифікаційний код: 33191861); 21. ТОВ «Броварський Оптовий Ринок» (ідентифікаційний код: 35326300); 22. ТОВ «СЛВ-П» (ідентифікаційний код: 21589793); 23. MAINCAST LIMITED (МЕЙНКАСТ ЛІМІТЕД), країна реєстрації: Кіпр; 24. ГСК ГЕЙМ ВОРЛД ГЛОБАЛ ЛТД (GSC GAME WORLD GLOBAL LTD) країна реєстрації: Кіпр; 25. ЦИТАДЕЛЬ ВЕНЧЕРЗ КІПР ЛІМІТЕД (CITADEL VENTURES CYPRUS LIMITED) країна реєстрації: Кіпр; 26. НАТУС ВІНСЕР ІСПОРТС ЛТД BVI, країна реєстрації: ОСОБА_15 . 
Станом на час надання цієї відповіді наступні організації мають відношення до групи «Група Максима Кріппи»: 1. Громадська Спілка «Українська Професійна Кіберспортивна Асоціація» (ідентифікаційний код: 43713534); 2. Благодійна Організація «МК Фаундейшн» (ідентифікаційний код: 44867928).

12 липня 2024 року адвокатом Ященко Н.Л. направлено адвокатський запит до редакції сайту iPress.ua, згідно якого просила надати інформацію про автора статті «Хто скуповує елітну нерухомість Київщини?», надати інформацію про власника веб-ресурсу https://ipress.ua/, де було розміщено дану статтю.

У відповідь на адвокатський запит редактор проєкту ОСОБА_16 надав інформацію, з якої вбачається, що автором статті є ОСОБА_2 . Власником веб-ресурсу https://ipress.ua/ є юридична особа CLAVALEX LTD, представником якої є Кондаков Артем Геннадійович.

Згідно витягів з Державного реєстру санкцій сформованих 27 червня 2024 року вбачається що санкційні дії відносно «ПАТ «ЗНВ КІФ «ДЕЛЬТА ІНВЕСТ ПРОЕКТ», «ТОВ «НАВІ Ю.ЕЙ», «ТОВ «МІДАЛ», «ТОВ «ОЛА ФІНАНС», «ТОВ «МОНАКО КЛУБ», «ТОВ «ГСК Україна», «ТОВ «ЦИТАДЕЛЬ АРХІТЕКТС», «ТОВ «ПРОФІТ ТІМ», «ТОВ «ГЛОБАЛ ОНЛАЙН», « ОСОБА_1 », «ТОВ «УМТС», «ТОВ «ПАРУС ХОЛДІНГ», «ТОВ «ОЛА ФАЙН», «ТОВ «ПЕРЕДОВІ ТЕХНОЛОГІЇ ПЛЮС», 2ТОВ «ЦИТАДЕЛЬ РІВЕРСАЙД», «ТОВ «ТЕРІСА», «ТОВ «ІКСІОН ГРУП», «ТОВ «СЛВ-П», «ТОВ «КАПІТАЛ-ГРУП», «ТОВ «КЛУБ ЯГУАР», «ТОВ «БЕРЕГ», «АТ «ЗНВКІФ «АРС КЕПІТАЛ», «ТОВ «ДАНТЕЛ», «ТОВ «ФК «ДЕЛЬТА + ФІНАНС», «ТОВ «МЕЙНКАСТ», «ТОВ «ЛЕО-ГРУП», «ТОВ «НОВОЛОДЖИК», «БЛАГОДІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ «МК ФАУНДЕЙШН», «ТОВ «ЦИТАДЕЛЬ ІННОВЕЙШНЗ», «ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ ОПТОВИЙ РИНОК» в Державному реєстрі санкцій не знайдено.

07 квітня 2021 року комісією з регулювання азартних ігор та лотерей винесено рішення про видачу ТОВ «Конкуерор» ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор казино в мережі Інтернет.

04 квітня 2024 року комісією з регулювання азартних ігор та лотерей винесено рішення №183, яким анульовано ТОВ «Конкуерор» бренд організатора азартних ігор «VULKAN CASINO».

Згідно свідоцтв на торговельну марку «Vulcan», «Wagener Vulcanizers», «Вулкан Бет», «Вулкан Енергії», «Вулкан Джекпот», «Вулкан Vegas», «Вулкан Сервіс», «Вулкан», «GGBET», ТОВ «ГГБЕТ», «VULKAN Distribution», «Vulkan Vegas», «Vulkan Service», «Vulkan Сasino», «Vulkan Loto», «Vulkan Slots», «Vulkan Inox», вбачається, ОСОБА_1 не є власником чи володільцем вказаних торгових марок.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що створена та поширена відповідачами в справі інформація щодо позивача ОСОБА_1 є недостовірною, порушує його честь, гідність і ділову репутацію, а також презумпцію невинуватості.
Крім того, судом першої інстанції дійшов висновку, що інформація викладена у формі фактичного твердження, а не оціночного судження, що підтверджено проведеною 05 серпня 2024 року Українським бюро лінгвістичних експертиз семантико-текстуальної лінгвістичної експертизи №056/148.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Водночас, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Право на захист честі, гідності та ділової репутації є частиною права на повагу до приватного життя, а підстави захисту такого права виникають, як правило, на стику взаємодії права (свободи) на вираження (думки) та права на повагу до приватного життя.

Верховний Суд неодноразово наголошував на важливості права кожної людини на приватність і права на свободу вираження поглядів як основи демократичного суспільства. Ці права не є абсолютними і не мають ієрархічного характеру, оскільки мають однакову цінність.

Згідно зі статтею 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні брати до уваги, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Крім того, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доведення достовірності оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права.

 Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак у контексті є оціночними судженнями, з огляду на вжиті слова, вирази та мовно-стилістичні засоби.

Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно зі статтею 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки інформації чи ідей, які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає демократичного суспільства (Карпюк та інші проти України, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).

Необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії»).

У рішенні ЄСПЛ «Лінгенс проти Австрії» суд також розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання, поглядів, припущень не підлягає доведенню. Особа, яка висловлює не факти, а свої погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

Крім того, у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність приватного життя.

У зазначеній Резолюції визначено, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_1 є публічної особою і він в даному випадку може піддаватись більш ширшій критиці є вірними, проте апеляційний суд звертає увагу, що публічні особи, не повинні потерпати від публічного звинувачення у вчиненні злочинів без підтвердження таких заяв фактами.

Факт поширення оспорюваної інформації підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо недостовірності оспорюваної інформації апеляційний суд враховує наступне.

21 червня 2024 року представником позивача адвокатом Ященко Н.Л. направлено адвокатський запит до Служби безпеки України, щодо інформації про те, чи наявні кримінальні провадження, що перебувають/або перебували у підслідності органів Служби безпеки України стосовно ОСОБА_1 , чи відкривалось кримінальне провадження Службою безпеки України у 2016 році стосовно ОСОБА_1 як фізичної особи, чи повідомлялось про підозру ОСОБА_1 , чи має статус обвинуваченого ОСОБА_1 , чи володіє Служба безпеки України даними щодо співпраці/фінансування ОСОБА_1 з країною агресором, ЛНР/ДНР чи підсанкційними особами?

У відповідь на адвокатський запит Головне слідче управління СБУ надало відповідь з якої вбачається, що згідно з даними ЄРДР станом на 27 червня 2024 року у кримінальних провадженнях, які розслідуються слідчими органів безпеки, повідомлення про підозру ОСОБА_1 не здійснювалося.

Крім того, 21 червня 2024 року адвокатом Ященко Н.Л. направлено адвокатський запит до Національної поліції України, щодо інформації про те, чи наявні кримінальні провадження стосовно ОСОБА_1 чи повідомлялось про підозру ОСОБА_1 , чи має статус обвинуваченого ОСОБА_1 , чи був раніше/або є на разі ОСОБА_1 фігурантом (особою щодо якої здійснювалось досудове розслідування) будь-якого (-их) кримінальних проваджень, чи наявна в Національній поліції України інформація щодо причетності ОСОБА_1 до організації/або діяльності порностудій, казино «Vulkan», чи про співпрацю/фінансування країни агресора, ЛНР/ДНР або підсанкційних осіб?

У відповідь на адвокатський запит Департамент інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України надало відповідь з якої вбачається, що станом на 24 червня 2024 року з даними інформаційно-аналітичної системи ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться.

Також 21 червня 2024 року адвокатом Ященко Н.Л. направлено адвокатський запит до Генеральної прокуратури України, що інформації про те, чи наявні кримінальні провадження стосовно ОСОБА_1 чи повідомлялось про підозру ОСОБА_1 , чи має статус обвинуваченого ОСОБА_1 , чи був раніше/або є на разі ОСОБА_1 фігурантом (особою щодо якої здійснювалось досудове розслідування) будь-якого (-их) кримінальних проваджень, чи наявна в Національній поліції України інформація щодо причетності ОСОБА_1 до організації/або діяльності порностудій, казино «Vulkan», чи про співпрацю/фінансуваня країни агресора, ЛНР/ДНР або підсанкційних осіб?

У відповідь на адвокатський запит Офіс Генерального прокурора надав відповідь з якої вбачається, що станом на 24 червня 2024 року кримінальних проваджень, в яких містяться відомості про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності як підозрюваного, обвинуваченого не встановлено.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що із відповідей на адвокатські запити вбачається, що відносно позивача ОСОБА_1 відсутні будь-які кримінальні провадження, у яких йому повідомлялося про підозру або стосовно якого винесено обвинувальні вироки, в тому числі відсутні і кримінальні провадження, де позивачу повідомлялось про підозру чи складалися обвинувальні акти.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що створена та поширена відповідачами в справі інформація щодо позивача ОСОБА_1 є недостовірною, що підтверджується дослідженими вище доказами, порушує його честь, гідність і ділову репутацію, а також презумпцію невинуватості.

Крім того, спірні висловлювання містять пряме звинувачення відповідачем позивача у вчиненні ним злочинного діяння, зокрема «за фактом протиправних дій, які спрямовані на заподіяння шкоди національним інтересам і безпеці України, суверенітету, територіальній цілісності, державній, економічній, інформаційній безпеці, фінансуванню тероризму».

Оскільки вказана недостовірна інформація містила звинувачення позивача у вчиненні злочину, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вона є такою, що порушує особисті немайнові права позивача.

Апеляційний суд погоджується із таким визначенням характеру поширеної відповідачем інформації саме як тверджень про факти, які у подальшому не було підтверджено.

В постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 742/1159/18, зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

05 серпня 2024 року Українським бюро лінгвістичних експертиз проведено семантико-текстуальну лінгвістичну експертизу №056/148. Об`єктом експертизи є текст публікації «Хто скуповує елітну нерухомість Київщини?» оприлюдненої 11 січня 2024 року.
За результатами експертизи слід дійти до висновку, що: висловлення, зазначені у даній статті виражені у формі твердження. Публікація «Хто скуповує елітну нерухомість Київщини» оприлюднена 
ІНФОРМАЦІЯ_1 містись інформацію, яка може бути принизливою для честі й гідності ОСОБА_6 і завдавати шкоди його діловій репутації.

Отже, висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи підтверджує, що поширена відповідачами оспорювана інформація викладена у формі фактичного твердження, а не оціночного судження, має негативний характер, є принизливою для честі і гідності ОСОБА_1 та завдає шкоди його діловій репутації, а відповідачі не довели протилежного.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було з`ясовано належним чином статусу відповідача ОСОБА_2 як журналіста та поширення на нього правових гарантій такого статусу, а саме ст. 34 Конституції України, ст.25 Закону України «Про інформацію», ст.26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», апеляційний суд вважає безпідставним та таким, що не спростовує вірні висновки суду першої інстанції про те, що поширена інформація відносно ОСОБА_1 є недостовірною, порушує його честь, гідність і ділову репутацію, а також презумпцію невинуватості, тобто те, що ОСОБА_2 поширив негативну інформацію про позивача без надання доказів її достовірності.

Також, в апеляційній скарзі посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 має право на захист та не розкриття власних джерел інформації, проте апеляційний суд звертає увагу, що таких вимог позивачем не заявлялось. 

Враховуючи вищевикладене колегія суддів, приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Ковбаси Олега Станіславовича залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2025 року.

Головуючий                                  Сопрун В.В.

Судді                                          Матківська М.В.
       
                                                               Стадник І.М.