ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7849/24  Номер провадження 33/814/165/25	Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Маслова Євгена Володимировича

на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді, 18 липня 2024 року о 16:53 год в м. Кременчуці по пр-ту Л. Українки ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 211140» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
З постановою судді не погодився захисник ОСОБА_1 – адвокат Маслов Є.В., який в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2024 року у справі № 524/7849/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, якою – ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Закрити провадження у справі № 524/7849/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та вказує, що відеозапис наданий працівникам поліції є недопустимим доказом.
Стверджує, що працівники поліції не мали підстав для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, а ознаки які можливо малися, були пов`язані з проходженням ОСОБА_1 лікування. 
Вказує, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, відповідно вважали його тверезим, що є підставою для скасування постанови.
Разом з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 – адвокат Маслов Є.В. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Маслов Є.В. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду у справі в судове засідання не з`явилися. 
Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Разом з апеляційною скаргою було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2024 року. 
У поданому клопотанні скаржник просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки справа була розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.
Щодо оскаржуваної постанови
Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Прядок) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідають вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належними та допустимими доказами по справі.
З протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутих відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 у працівників поліції виникли підозри щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд в установленому законодавством порядку.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 882262 від 18 липня 2024 року; направлення на огляд водія; рапорт поліцейського; відеозапис з нагрудної камери поліцейського та інші матеріалами справи у їх сукупності.
Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.
Щодо доводів апеляційної скарги
Твердження скаржника, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Як встановлено з матеріалів справи, підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , було порушення пункту 9.2б ПДР України, а саме, неподання сигналу світловим покажчиком повороту, за що була складена 18 липня 2024 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, що відеозапис наданий працівниками поліції є недопустимим доказом, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Частина 2 статті 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до статті 31 цього Закону віднесено застосування засобів відеозапису.
Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними на окремі файли, в даному випадку, не є підставою для закриття провадження по справі, оскільки цим відеозаписом чітко підтверджено, що мав місце факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 9.2б ПДР України, за що його було зупинено, а в подальшому, працівники поліції виявили у водія ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд, на що останній відмовився. 
У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом відеозаписів, що надані працівниками поліції.
Твердження апелянта, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не заслуговують на увагу з огляду на слідуюче.
Відповідно до пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно до пункту 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Вище вказані ознаки працівниками поліції були названі водієві, а, в подальшому, відображені в протоколі, тобто твердження скаржника, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.
Пунктом 12 розділу ІІ вище вказаної інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що довідка з КНМП «ЦПМСД№3» видана на ім`я ОСОБА_1 датована 18 червня 2024 року, в той час як порушення ПДР України, та складення протоколу, якай перебуває на розгляді апеляційного суду, відбулося 18 липня 2024 року, а назви лікарських препаратів, які були надані захисником до довідки, не містять доказів того, що саме ці ліки були призначені ОСОБА_1 та саме в період вчинення правопорушення.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, відповідно в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, не дає підстави для задоволення апеляційної скарги та спростовується відеозаписом, що мається в матеріалах справи, з якого вбачається, що працівники поліції відсторонили водія від керування автомобілем але останній відмовився від написання зобов`язання. 
Висновки суду
Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і під час апеляційного перегляду не встановлено.
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статей 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1  – адвоката Маслова Євгена Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2024 року – задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1  – адвокату Маслову Євгену Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2024 року. 

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1  – адвоката Маслова Євгена Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                         В.П. Пікуль