Справа № 443/1269/23                                Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І. 
Провадження № 22-ц/811/3247/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
секретаря: Салати Я.І.
з участю: представника ОСОБА_1 – Лабая А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Жидачівської міської ради Стрийського району Львівської області як Орган опіки та піклування про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чорненький Ярослав Богданович, звернулися до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, в якій просили: звільнити ОСОБА_3 від повноважень опікуна недієздатного ОСОБА_4 ; призначити опікуном над недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Подана заява мотивована тим, що відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 17 січня 2011 року в цивільній справі №2-о-3/2011, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном ОСОБА_3 .. 
Зазначають, що до цього часу, ОСОБА_3 належно виконувала обов`язки опікуна та забезпечувала догляд та опіку своєму племінникові ОСОБА_4 , однак стан її здоров`я значно погіршився, внаслідок чого вона не має змоги опікуватися племінником ОСОБА_4 , а також забезпечувати йому належний догляд, нагляд та допомогу. Натомість її зять – ОСОБА_1 є єдиною особою, яка взяла на себе виконання обов`язків опікуна, забезпечує йому догляд та надання необхідної допомоги, однак офіційного статусу опікуна він не має, а тому не вправі вчиняти в його інтересах правочини та дії.
Про своє бажання стати опікуном недієздатного ОСОБА_4 , заявник ОСОБА_1 повідомив виконавчий комітет Жидачівської міської ради, як орган опіки та піклування та отримав подання опікунської ради «Про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_4 », яке затверджене рішенням виконавчого комітету Жидачівської міської ради Стрийського району Львівської області від 31 травня 2023 року №139.
Оскаржуваним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року заяву задоволено частково.
Звільнено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В решті вимог заяви відмовлено.
Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ..
В апеляційній скарзі покликається на те, що суд не навів жодних аргументів, які б доводили, що ОСОБА_5 не може виконувати обрв`язків опікуна ОСОБА_4 .. 
Вказує, що, згідно подання Органу опіки та піклування, саме заявник ОСОБА_5 після погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 взяв на себе виконання обов`язків опікуна, забезпечує догляд недієздатному, надання необхідної допомоги. 
Зазначає, що твердження суду про те, що проходження заявником військової служби є перешкодою у здійсненні ним обов`язків опікуна необґрунтоване і є нічим іншим як припущенням, так як на даний час апелянт не перебуває в зоні бойових дій і здійснення обов`язків опікуна не є тотожним із здійсненням постійного стороннього догляду. 
Стверджує, що ОСОБА_4 є недієздатною особою та потребує опіки, однак він здатний до самообслуговування і не потребує постійного стороннього догляду.
Покликається на те, що відповідно до п. 3.1. Правил опіки та піклування опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою, а окрім ОСОБА_6 ніхто інший не надав згоди бути опікуном недієздатного ОСОБА_4 , проте суд чомусь на вказану обставину уваги не звернув. 
Стверджує, що дружина апелянта не висловлювала бажання бути опікуном, оскільки зайнята вихованням неповнолітніх дітей, піклуванням про хвору матір та працею, вона не має змоги здійснювати ще й опіку над ОСОБА_4 , та й не можна призначити опікуном особу про її волі.
Вказує, що при розгляді справи не було встановлено обставин, які вказують на те, що поведінка ОСОБА_7 , який виявив бажання бути опікуном, суперечить інтересам недієздатного ОСОБА_4 .. Також не було встановлено обставин, які, відповідно до згаданих норм, перешкоджають апелянту бути опікуном.
Просить судове рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року в частині відмови у задоволенні заяви призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_4 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення заяви.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом та матеріалами справи встановлено, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 17 січня 2011 року по справі №2-0-3/2011р. визнано недієздатними ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 . Встановлено над ОСОБА_4 опіку та призначено його опікуном ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю другої групи з дитинства безтерміново. Діагноз: Олігофренія в ступені вираженої дебільності і\із соціальною та трудовою дезадаптацією. Висновок про працездатність підтверджується копією виписки Акту огляду МСЕК серії ВТЕ №072371.
Відповідно до паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 28 січня 1987 року, що додатково підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2023/003190699 від 24 квітня 2023 року.
Згідно довідки Жидачівського міського виробничого управління комунального господарства №613 від 24 квітня 2023 року, ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований один.
Відповідно до акту №53 обстеження умов проживання від 28 квітня 2023 року, комісією Жидачівської міської ради проведено умови проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .
При обстеженні встановлено, що ОСОБА_4 проживає в одноповерховому житловому будинку, який складається із 3-х кімнат, кухні, ванної кімнати, туалету, 2-х коридорів. Загальна площа житла становить 85,9 кв.м.. ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 2 групи. Умови його проживання є належними. В будинку є електропостачання, газопостачання, централізоване водопостачання. Для опалення використовуються печі. Користується субсидією на житлово-комунальні послуги протягом року.
В дворі ОСОБА_4 крім житлового будинку є 2 господарські будівлі, город, сад.
Як видно із паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 11 вересня 1982 року.
Згідно довідки КНП «Жидачівська міська лікарня» №582 від 28 квітня 2023 року, ОСОБА_3 , має діагноз основний: ІХС Дифузний коронарокардіосгіпероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3 ризик високий ІV СН ІІ А Ст.
Супутнє захворювання: ХОЗП ІІ ст. ремініт-Остеохондроз поперекового відділу хребта.
Згідно стану здоров`я виконувати обов`язки опікуна не може.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , 01 жовтня 2004 року у Новояворівській міській раді Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вбачається із паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 08 червня 2018 року.
Вказане також підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2023/003190374 від 24 квітня 2023 року.
Згідно довідки Жидачівського міського виробничого управління комунального господарства №612 від 24 квітня 2023 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 та склад його сім`ї наступний:
Дружина – ОСОБА_11 , 1982 р.н.
Син – ОСОБА_12 , 2008 р.н.
Дочка – ОСОБА_13 , 2011 р.н.
Мати дружини – ОСОБА_3 , 1957 р.н.
Брат дружини – ОСОБА_14 , 1988 р.н. (а.с.12).
Відповідно до подання органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Жидачівської міської ради №139 від 31 травня 2023 року, Жидачівська міська рада як орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також встановлено, що ОСОБА_1 на теперішній час проходить службу в Збройних Силах України (сили територіальної оборони Збройних Сил України), виконує бойові завдання безпосередньо в зоні бойових дій, що унеможливлює належне виконання ним обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_4 .
Постановляючи оскаржуване судове рішення в оскаржуваній частині щодо відмови в задоволенні решти вимог заяви, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 не є єдиною особою, яка може здійснювати обов`язки опікуна ОСОБА_4 , оскільки за адресою проживання останнього також проживає донька ОСОБА_15 – ОСОБА_11 .
З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.
За правилами ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно ч.1 ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно ч.1ст.75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця.
Згідно ч.1ст.75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця.
Відповідно до пункту 5.1. Правила опіки та піклування, який затверджено наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 №34/166/131/88, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 (далі - Правила опіки та піклування), опікуни та піклувальники на їх прохання можуть бути звільнені від виконання своїх обов`язків, якщо орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного визнає, що дане прохання викликане поважною причиною.
Згідно із пунктом 5.2. Правил опіки та піклування, органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов`язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов`язків.
Приписами ч.2 ст.300 ЦПК України встановлено, що суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.
Жидачівський районний суд Львівської області судовим рішенням від 04 березня 2024 року звільнив ОСОБА_3 від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_4 . Рішення суду в цій частині жодною з сторін не оскаржується, в зв`язку з чим, судом апеляційної інстанції судове рішення в цій частині на його законність не перевіряється.
Згідно ч.4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Статтею 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Відповідно до п.4 Правила опіки та піклування, який затверджено наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 №34/166/131/88, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 опікун зобов`язаний, зокрема:
дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням;
вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного;
дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах;
опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Станом на сьогоднішній день, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений в державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення такої особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.
Одночасно, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останньої інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.
ОСОБА_1 наразі проходить військову службу в Збройних Силах України у в/ч НОМЕР_3 , має відрядження, у свою чергу ОСОБА_4 є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, потребує постійного щоденного стороннього догляду, який заявник на цей час не зможе забезпечити в повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають йому у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 - залишити без задоволення
Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 17 березня 2025 року.

Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Мікуш Ю.Р.

                                                                         Приколота Т.І.