ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 січня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/1865/18	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В.,
при секретарі судового засідання Волковінській В.М.,
за участю представників:
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" – Бонтлаб В.В.,
від Приватного підприємства "Ранчо"– участі не брали,
від Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції        (м. Одеса) – участі не брали,
розглянувши апеляційну скаргу Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2024, прийняту суддею Петровим В.С., м. Одеса, повний текст складено 01.11.2024,
у справі №916/1865/18
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"
до відповідача: Приватного підприємства "Ранчо"
про стягнення 303 487,58 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звернулося з позовом до Приватного підприємства "Ранчо", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі 303487,58 грн, з яких: 152082,34 грн пені, 59580,94 грн інфляційних втрат та 91824,30 грн 28% річних.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 07.09.2018 відкрито провадження у справі №916/1865/18.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.11.2018 у справі №916/1865/18 позов задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства "Ранчо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" інфляційні втрати у сумі 59580,94 грн, 28% річних у сумі 91824,30 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 2409,61 грн; у задоволенні решти позову відмовлено.
21.12.2018 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2018 у справі №916/1865/18 місцевим господарським судом було видано наказ про його примусове виконання.
24.09.2024 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця №23-2/09 від 23.09.2024 (вх.№2-1523/24 від 24.09.2024), в якій останнє просило визнати за період з 14.07.2022 по 23.09.2024 неправомірною бездіяльність державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18, котра виразилася у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18 із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право позивача) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18 з урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".
В обґрунтування даної скарги позивач послався на те, що безпідставне порушення державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в  Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) передбачених чинним законодавством порядку та періодичності вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №66689431 зумовлює протиправну бездіяльність останнього щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18 у період з 14.07.2022 по 23.09.2024.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.11.2024 у справі №916/1865/18 (суддя Петров В.С.) задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №23-2/09 від 23.09.2024 (вх.№2-1523/24 від 24.09.2024); визнано за період з 14.07.2022 по 23.09.2024 неправомірною бездіяльність державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в   Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18, котра виразилася у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18 із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження"; зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право позивача) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18 з урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".
Вказана ухвала мотивована тим, що державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у період з 14.07.2022 по 23.09.2024 не було вчинено всіх можливих, необхідних, своєчасних та належних виконавчих дій, передбачених нормами Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18.
Не погодившись з постановленою ухвалою, Доброславський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2024 у справі №916/1865/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №23-2/09 від 23.09.2024 (вх.№2-1523/24 від 24.09.2024) відмовити у повному обсязі.
Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що виконавче провадження №66689431 надійшло до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключно для звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: 9/100 частин автогаража за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка,   вул. Незалежності, 13-А (РНОНМ: 44741151227), яке належить на праві спільної часткової власності боржнику – Приватному підприємству "Ранчо", що зареєстроване на території, підвідомчій даному органу державної виконавчої служби, при цьому, враховуючи введення в Україні з 24.02.2022 військового стану, з метою недопущення втручання сторонніх осіб доступ до державних реєстрів, у тому числі і до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, було закрито, а відновлено лише з 28.10.2022, що позбавило державного виконавця можливості перевірити інформацію щодо наявності у боржника вказаного нерухомого майна, відтак вже після відновлення доступу до реєстрів державним виконавцем було проведено відповідну перевірку, за результатами якої встановлено відсутність технічної документації на вказаний об`єкт нерухомого майна, що, в свою чергу, унеможливило підготовку до його реалізації та зумовило направлення стягувачу вимоги щодо проведення авансування витрат на виготовлення такої документації. Крім того, апелянт зазначає про те, що державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження №66689431 вже було накладено арешт на грошові кошти на рахунках боржника, при цьому нові рахунки боржником не відкривалися, кошти на арештованих рахунках відсутні, рухоме майно у боржника відсутнє, земельні ділянки за боржником не зареєстровані, господарську діяльність Приватне підприємство "Ранчо" тривалий час не веде. Скаржник також посилається на те, що наказ Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18 вже неодноразово перебував на виконанні як в органах державної виконавчої служби, так і у приватних виконавців, між тим відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, винесеної 20.08.2021 приватним виконавцем Овчаренко М.О., стягувач не здійснив авансування витрат на виготовлення технічної документації на вищенаведене нерухоме майно, у зв`язку з чим даний виконавчий документ було повернуто без виконання.
У відзиві на апеляційну скаргу №11-1/12 від 11.12.2024 (вх.№4219/24/Д3 від 17.12.2024) Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просить апеляційну скаргу Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2024 у справі №916/1865/18 – без змін. Зокрема, стягувач зауважує на тому, що доводи апелянта не спростовують встановленого місцевим господарським судом факту неповноти виконавчих дій державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження №66689431.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В. від 09.12.2024 у справі №916/1865/18 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 24.12.2024.
В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 вирішено розглянути апеляційну скаргу Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2024 у справі №916/1865/18 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу до розгляду на 27.01.2025 о 10:30.
У судовому засіданні 09.10.2024, проведеному в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" висловив заперечення проти задоволення апеляційної скарги; представники Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Приватного підприємства "Ранчо" участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи.
Приватне підприємство "Ранчо" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2018 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2018 у справі №916/1865/18 місцевим господарським судом було видано наказ про його примусове виконання.
Постановою старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Вячеслава Андрійовича від 07.09.2021 за заявою стягувача відкрито виконавче провадження №66689431 з примусового виконання вищенаведеного наказу Господарського суду Одеської області №916/1865/18 від 21.12.2018, зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно і попереджено останнього про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
29.09.2021 старшим державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Вячеславом Андрійовичем в межах виконавчого провадження №66689431 прийнято постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить   169565,34 грн.
19.01.2022 Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сформовано платіжні вимоги до банківських установ на примусове списання коштів.
11.02.2022 старшим державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Вячеславом Андрійовичем було прийнято постанову про передачу виконавчого провадження №66689431, згідно з якою вирішено передати виконавчий документ – наказ Господарського суду Одеської області №916/1865/18 від 21.12.2018 у Доброславський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в строк до 11.02.2022. 
Вищенаведена постанова мотивована тим, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності зареєстроване нерухоме майно, а саме: автогараж, розмір частки: 9/100, опис об`єкта: складається з: будівлі автобоксів – літ. "А", "а", "а1", "о.я", загальною площею 998,2 кв.м, основною площею 948,4 кв.м; будівлі складу запчастин – літ. "Б", "б"; адміністративної будівлі – літ. "В"; котельні – літ. "Г"; будівлі охорони – літ. "Д"; будівлі автобоксу – літ. "Е"; комори – літ. "Ж"; будівлі автомайстерні – літ. "З"; оглядової ями. Відтак, з огляду на те, що нерухоме майно, яке належить боржнику на праві власності, знаходиться не на території міста Києва, державному виконавцю Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) фізично здійснити опис нерухомого майна неможливо, у зв`язку з чим державним виконавцем 10.12.2021 направлено до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) доручення про вчинення виконавчих дій з опису та арешту майна (коштів) боржника, проте станом на 11.02.2022 відповідь на вказане доручення не надходила та, відповідно, опис нерухомого майна не здійснено. Крім того, 19.01.2022 на адресу Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено вимогу державного виконавця щодо надання відповіді про те, чи виконано доручення від 10.12.2021, однак відповідь на вказану вимогу станом на 11.02.2022 також не надходила, у зв`язку з чим виникла необхідність передати виконавче провадження до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Постановою головного державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванова Івана Васильовича від 06.06.2022 прийнято виконавче провадження №66689431 до виконання.
07.06.2022 головним державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івановим Іваном Васильовичем прийнято постанову про передачу виконавчого провадження №66689431, якою передано виконавчий документ – наказ Господарського суду Одеської області №916/1865/18 від 21.12.2018 у Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в строк до 07.06.2022.
Постановою старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дударя Нікіти Сергійовича від 20.06.2022 прийнято виконавче провадження №66689431 до виконання.
23.06.2022 старшим державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дударем Нікітою Сергійовичем у присутності Сидоренка Романа Григоровича було здійснено вихід за юридичною адресою боржника, про що був складений відповідний акт, в якому зафіксовано, що боржника за відповідною адресою (м. Київ, проспект Науки, 119Б) не розшукано.
24.06.2022 старшим державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дударем Нікітою Сергійовичем прийнято постанову про передачу виконавчого провадження №66689431, відповідно до якої передано виконавчий документ – наказ Господарського суду Одеської області №916/1865/18 від 21.12.2018 у Доброславський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в строк до 24.06.2022.
Постановою головного державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванова Івана Васильовича від 14.07.2022 прийнято виконавче провадження №66689431 до виконання.
В подальшому головний державний виконавець Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванова Івана Васильовича надіслав на адресу Комунального підприємства "Доброславське бюро бехнічної інвентаризації" Одеського району Одеської області запит №21.13-10141 від 14.07.2022 щодо надання копії технічної документації на належний боржнику на праві власності автогараж, розташований за адресою: с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13а.
За результатами опрацювання вищенаведеного запиту Комунальне підприємство "Доброславське бюро технічної інвентаризації" Одеського району Одеської області     надало відповідь №347 від 05.09.2022, в якій зазначило, що станом на 31.12.2012 за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13а,       зареєстровано право власності на магазин-склад за Товариством з обмеженою відповідальністю "Вега" на підставі договору купівлі продажу від 02.11.2001, посвідченого Комінтернівською райдержнотконторою, реєстр №2362, загальною площею 52,9 кв.м, основною площею 52,9 кв.м. Поряд з цим, за адресою: Одеська обл., Одеський р-н,              с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13а технічна інвентаризація не проводилася, відомості відсутні.
Постановою головного державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванова Івана Васильовича про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 04.08.2022 внесено зміни (доповнення) в автоматизовану систему виконавчого провадження, а саме: замість категорії стягнення "стягнення коштів" зазначено категорію стягнення "документ, що не підпадає під згадані категорії".
22.08.2022 головним державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івановим Іваном Васильовичем було сформовано запит №21.13-14145 до Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради про надання копії технічної документації на належний боржнику на праві власності автогараж, розташований за адресою: с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13а, та запит №21.13-14147 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Управління надання адміністративних послуг сектор №2 відділу №5 про надання копії державного акту на земельні ділянки, розташовані за адресою: с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13А та 13а.
Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №29-15-0.1152-1852/340-22 від 07.09.2022 право власності Приватного підприємства "Ранчо" на земельну ділянку за кадастровим номером 5122786400:02:001:2970, що розташована за адресою: с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13а, припинено.
Згідно з відповіддю Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради №1839/03.01-15 від 05.10.2022 інвентаризаційна справа на автогараж за адресою: Одеська обл., Одеський р-, с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13А та 13а, відсутня.
20.09.2024, тобто майже через 2 роки, державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було сформовано запит №227792216 від 20.09.2024 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників-юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником-юридичною особою через свої відокремлені підрозділи та запит №227792314 від 20.09.2024 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.
Предметом скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"        №23-2/09 від 23.09.2024 (вх.№2-1523/24 від 24.09.2024) є вимоги про визнання за період з 14.07.2022 по 23.09.2024 неправомірною бездіяльності державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18, котра виразилася у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18 із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також про зобов`язання державного виконавця або іншої посадової особи Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право позивача) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18 з урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".
Задовольняючи скаргу позивача, місцевий господарський суд послався на те, що державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в  Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у період з 14.07.2022 по 23.09.2024 не було вчинено всіх можливих, необхідних, своєчасних та належних виконавчих дій, передбачених нормами Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні №66689431 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.12.2018 у справі №916/1865/18.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з вищенаведеним висновком Господарського суду Одеської області з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
В силу статті 1291 КонституціїУкраїни суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За умовами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело як джерело права.
За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішення по справі "Деркач та Палек проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, даний пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 Конвенції як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії").
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").
У рішенні по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (стаття 339 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності;                      5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").
В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За умовами частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Положеннями частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Вказаною статтею також передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.
Належним доказом вжиття усіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду відображена в постанові від 29.10.2021 у справі №916/1714/20.
Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на положення статті 1291 КонституціїУкраїни.
Враховуючи вищевикладене, за змістом положень статей 1, 5, 6, 11, 18 Закону України "Про виконавче провадження" метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (частина перша статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").
Частиною шостою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Згідно з частиною другою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
За умовами частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням (частина друга статті 36 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.
Колегія суддів зауважує на тому, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення державним виконавцем з визначеною частиною восьмою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" періодичністю дій щодо перевірки майнового стану боржника, а також розшуку боржника та його майна, натомість з інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про виконавче провадження №66689431 вбачається, що за період з 14.07.2022 по 23.09.2024 формування державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в  Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) запитів відбулося лише одного разу, а саме: 20.09.2024 було направлено запити до Державної фіскальної служби України та до Міністерства внутрішніх справ України.
Крім того, апеляційний господарський суд враховує, що державний виконавець мав можливість з`ясувати (перевірити) наявність/відсутність належного боржнику рухомого майна, яке включає в себе не лише транспортні засоби. 
Докази вчинення державним виконавцем дій щодо виявлення електронних гаманців боржника у матеріалах справи також відсутні, хоча саме на кошти боржника в силу приписів закону стягнення звертається в першу чергу.
Не направлялись державним виконавцем і запити до органів державного архітектурно-будівельного контролю з метою отримання відомостей щодо ведення боржником будівництва будь-яких об`єктів.
Отже, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає про те, що у матеріалах справи відсутні та до місцевого господарського суду не подано належних у розумінні приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження дотримання державним виконавцем порядку та строків проведення періодичних перевірок майнового стану Приватного підприємства "Ранчо", а також повноти вчинених виконавчих дій, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №23-2/09 від 23.09.2024 (вх.№2-1523/24 від 24.09.2024).
Твердження апелянта про те, що виконавче провадження №66689431 надійшло до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключно для звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: 9/100 частин автогаража за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13-А (РНОНМ: 44741151227), яке належить на праві спільної часткової власності боржнику – Приватному підприємству "Ранчо", що зареєстроване на території, підвідомчій даному органу державної виконавчої служби, колегією суддів оцінюється критично, оскільки зі змісту постанови державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.06.2022 про передачу виконавчого провадження №66689431 вбачається, що наказ Господарського суду Одеської області №916/1865/18 від 21.12.2018 було передано на виконання Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повністю і дана постанова не містить жодних застережень щодо передачі виконавчого документа для вчинення окремих виконавчих дій – звернення стягнення на нерухоме майно боржника.
Доводи скаржника про направлення стягувачу вимоги щодо проведення авансування витрат на виготовлення технічної документації на належний боржнику на праві власності об`єкт нерухомого майна – автогараж за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13а, апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, адже відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про виконавче провадження №66689431 вищенаведена вимога була сформована державним виконавцем 07.10.2024, тобто вже після звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до суду першої інстанції зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в   Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), при цьому жодного доказу неможливості формування вказаної вимоги у період з 14.07.2022 по 23.09.2024 державним виконавцем до суду не подано. 
Поряд з цим, посилання апелянта на постанову приватного виконавця Овчаренка Миколи Олександровича від 20.08.2021 щодо повернення виконавчого документу стягувачу, в якій зазначено про те, що останній не здійснив авансування витрат на виготовлення технічної документації на вищенаведений об`єкт нерухомого майна, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки відповідна постанова була прийняти не державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на виконанні якого станом на дату подання скарги перебуває виконавче провадження №66689431, а приватним виконавцем ще у 2021 році, у зв`язку з чим вона жодним чином не стосується виконавчих дій державного виконавця в межах виконавчого провадження №66689431.
Сама по собі обставина тимчасового закриття доступу до державних реєстрів, у тому числі і до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не спростовує встановленої судом протиправної бездіяльності державного виконавця, тим більше, що сам скаржник зазначає про відновлення такого доступу з 28.10.2022, між тим навіть з цієї дати визначена законом періодичність перевірки майнового стану боржника не була дотримана державним виконавцем за відсутності поважних причин для цього.
Таким чином, у зв`язку з тим, що доводи скаржника стосовно порушення Господарським судом Одеської області норм права при постановленні оскаржуваної ухвали від 01.11.2024 у справі №916/1865/18 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.11.2024 у справі №916/1865/18 – без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Доброславський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 28.01.2025.

Головуючий суддя                                                                                 С.В. Таран

Суддя                                                                                                     К.В. Богатир

Суддя                                                                                                     Л.В. Поліщук