ПОСТАНОВА 
Іменем України

25 грудня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 396/519/24
провадження № 22-ц/4809/1380/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя -доповідач), судді - Дуковський О. Л., Письменний О.А.,
за участю секретаря судового засідання Соловйової І.О.,
учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ; відповідач - ОСОБА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Новоукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новоукраїнського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Мініст2ерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2024 року (суддя Цесельська О. С.)
       В С Т А Н О В И В : 
Короткий зміст рішення суду
        ОСОБА_1 у березні 2024 року звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новоукраїнського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)  про:
- визнання батьківства;
- внесення змін в актовий запис про народження дитини
В обґрунтування позову вказав, що протягом 2016 – 2017 років він проживав разом з ОСОБА_3 (теперішнє прізвище ОСОБА_4 ), відповідачкою у справі, однією сім`ю без реєстрації шлюбу. 
В період спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї народилася дочка ОСОБА_5 . Дівчинка народилася в Республіці Болгарія, свідоцтво про народження видане ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Варна, р-н Одесос Варна, Республіка Болгарія, община Варна, Управління реєстрації актів цивільного стану, оригінал № 0020171701. Проте, ОСОБА_5 зареєстрована громадянкою України, що підтверджується відповідною довідкою про реєстрацію особи громадянином України, виданою Посольством України в Республіці Болгарія 15 вересня 2017 року.
Сторони у справі 21 листопада 2017 року уклали шлюб, який розірвано 21 лютого 2023 року. 
Донька сторін народилася, коли позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі. 
Сторони в період шлюбу та після розірвання шлюбу спільно зверталися до органів державної реєстрації актів цивільного стану стосовно вирішення питання про визнання батьківства позивача, однак їм було повідомлено про неможливість внесення відповідних записів до актового запису про народження дитини, у зв`язку з фактичною відсутністю актового запису про народження дитини в Україні.
Позивач просить визнати його батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести відповідні зміни до актового запису про народження.
       23 травня 2024 року представник позивача звернулася до суду з заявою про залишення позовних вимог щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, без розгляду.
       Ухвалою суду від 23.05.2024 року позовні вимоги про внесення змін до актового запису про народження залишені без розгляду. 
Відзив на позовну заяву не подавався. 
Короткий зміст рішення суду
       РішеннямНовоукраїнського районного суду Кіровоградської області від  26 червня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новоукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, відмовлено. 
       Суд першої інстанції виснував, що позивачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, в розумінні ст.76-81 ЦПК України, на підтвердження кровного споріднення з дитиною  ОСОБА_7 , 2017 року народження, законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову виключно з підстав складання відповідачкою заяви про визнання позивача батьком цієї дитини відсутні, оскільки таке визнання позову (виходячи з інтересів дитини, її віку), без наявності належних доказів порушує права дитини на визначення власної ідентичності, тобто знати своїх батьків і право на піклування, що закріплено в ст. 7 вищевказаної Конвенції про права дитини. 
Апеляційна скарга
       Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат ОСОБА_1 адвокат Болотських Альбіна Юріївна подала апеляційну скаргу, якою просить про скасування судового рішення та про задоволення позову.
       Вказує, що  сторони  у справі  спільно бажають  визнати позивача батьком дитини. Доказів на підтвердження позову достатньо, зокрема, нотаріальна заява відповідача і звернення позивача до компетентних органів.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався 
Рух справи
       Апеляційна скарга надійшла 06.08.2024 року.
Ухвалою суду від 06.08.2024 року, витребувано справу з районного суду.
Ухвалою суду від 16.08.2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, з підстав в ній вказаних.
Ухвалою від 10.09.2024р відкрито провадження у справі.
Ухвалою від 18.09.2024р справу призначено до розгляду на 13 листопада 2024 року. 
Позиція сторін
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд (а.с.127,128).
Третя особа Новоукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав заяву про розгляд справи у відстутності представника відділу та додатково вказав про не заперечення проти задоволення позову. 
       Відповідач та третя особа у судове судове засідання апеляційного суду не з`явилися. За положеннями ст. 372 ЦПК неявка осіб належних чином повідомлених про судовий розгляд, не першкоджає розгляду справи.
       Представник позивач підтримала доводи апеляційної скарги, наполягала на задоволенні позову.
Обставини встановлені судом 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрація здійснена посадовою особою реєстрації актів цивільного стану 11.09.2017 року, акт про народження № 1701, згідно з яким відомості про матір зазначені ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про батька відсутні (свідоцтво про народження видане 11 вересня 2017 року у м. Варна, р-н Одесос Варна, Республіка Болгарія, община Варна, Управління реєстрації актів цивільного стану, оригінал № 0020171701) (а.с.8,9)
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ) перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2017 року, шлюб було розірвано, про що 21.02.2023 року складено актовий запис № 2 Новоукраїнським відділом ДРАЦС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області (а.с.10,11)
ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження дитини, оскільки реєстрація народження дівчинки проведена уповноважаним органом Республіки Болгарія місто Варна, відповідний актовий запис про народження на території України відсутній. (а.с.15). 
Позиція апеляційного суду
Згідно із ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права. 
Відповідно до ч.ч. 1-2, 4-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Мотиви апеляційного суду
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. 

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою.    
       Звернення до суду про визнання батьківства. 
Дитина, стосовно якої заявлена вимога, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася в Республіці Болгарія (а.с.9) 
Народження  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровано посадовою особою реєстрації актів цивільного стану 11.09.2017 року, акт про народження № 1701, згідно з яким відомості про матір зазначені ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про батька відсутні, свідоцтво про народження видане  ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Варна, р-н Одесос Варна, Республіка Болгарія, община Варна, Управління реєстрації актів цивільного стану, оригінал № 0020171701.  
       Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
  Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). 
    Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
 Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. 
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. 
 У справі, що переглядається в апеляційному порядку встановлено, що при народженні дитини ОСОБА_6 , запис про батька не значиться. Свідоцтво видане, за нормативними положеннями Республіки Болгарія. 

Згідно довідки т.в.о. Тимчасового повіреного у справах України в Республіці ОСОБА_9 . Тертичної виходить, що ОСОБА_5 09.09.2017р зареєстрована громадянкою України (а.с.12). 

Мати дитини, відповідач у справі, подала нотаріальну заяву 29.01.2024р про батьківство позивача відносно доньки ОСОБА_10 і просила внести відомості про батька в актовий запис та змінити її прізвище та доньки на « ОСОБА_4 » (а.с.14)

Апеляційний суд акцентує увагу на наступне.

Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. 

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. 

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. 

Згідно заяви про визнання батьківства чоловік визнає, що він є біологічним батьком дитини і просить про те, щоб йому були надані права та обов`язки батька щодо цієї дитини.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року
у справі № 205/5698/21.

Доказами батьківства конкретного чоловіка можуть бути різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та інше). Усе це може прямо чи опосередковано свідчити про те, що батьком дитини є саме позивач (постанова Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Згідно з частиною дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. 
В порядку ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Так, колегія суддів виходить з наступного. ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстрація народження здійснена посадовою особою реєстрації актів цивільного стану 11.09.2017 року, акт про народження № 1701, згідно з яким відомості про матір зазначені ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про батька відсутні (свідоцтво про народження видане 11 вересня 2017 року у м. Варна, р-н Одесос Варна, Республіка Болгарія, община Варна, Управління реєстрації актів цивільного стану, оригінал № 0020171701) 
        ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ) зареєстрували шлюб 21 листопада 2017 року, який в подальшому розірвано, про що 21.02.2023 року складено актовий запис № 2 Новоукраїнським відділом ДРАЦС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, 
Позивач звернувся до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новоукраїнського відділу ДРАЦС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області з заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини, у зв`язку з визнанням батьківства щодо ОСОБА_6 . У задоволенні заяви було відмовлено, оскільки реєстрація народження здійснена уповноважаним органом Республіки Болгарія місто Варна, відповідний актовий запис про народження на території України відсутній. 
За статтею 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Положення ст. 128 СК не визначають якими обов`язково мають бути докази у справі про визнання батьківства, органами реєстрації актового запису здійснюється запис про батька дитини за заявою батьків, якщо особи не перебувають у шлюбі. За заявою сторін саме у даній справі відомості про батька дитини неможливо внести, у зв`язку з тим, що актовий запис здійснений в Республіці Болгарія, в Україні не здійснювався. 
Щодо обґрунтованості вимог, на предмет батьківства позивача, то об`єктивно виходить, що сторони одразу після народження дитини зареєстрували шлюб. Мати дитини, відповідач ОСОБА_2 нотаріально засвідчила, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
На переконливу думку колегію суддів, у справі наявні докази, за наслідком яких можливо здійснити висновок про батьківство позивача відносно дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В разі здійснення актового запису в Україні, компетентний орган без судового провадження вніс би зміни в актовий запис щодо батька, за спільною заявою батьків. Походження дитини від конкретного батька визначається за заявою чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі. При цьому саме така заява є визначальною, за умови відсутності певних обставин, на кшталт перебування когось у зареєстрованому шлюбі, тощо. Сторона у справі Новоукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заперечень щодо позову не надав, до даного органу неодноразово звертались батьки дитини, перепону становить відсутність актового запису про народження ОСОБА_6 в України. 
Таким чином, докази, які б могли надати сторони,  і які передбачає законодавство у разі заперечення вимог, не становлять більшу значимість і не є обов`язковими при наявності спільної заяви сторін і об`єктивної неможливості визнати  батьківство ОСОБА_1  поза судовим провадженням. 
За таких умов оскаржуване судове рішення не відповідає критеріям обґрунтованості та справедливості, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення заявленого позову. 
Загальний висновок
       Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.  
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення без додержанням норм права, суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу, а судове рішення скасовує з ухваленням нового.
Судові витрати
       В порядку ст. 141 ЦПК, за наслідком задоволення апеляційної скарги та відсутності заяви позивача, перерозподіл судових витрат суд не здійснює. 

Керуючись ст.ст. 368, 374,376, 381,382,383,384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
II О СТАН О ВИ В:

 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПІ1 НОМЕР_1 , громадянина України, батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 03.01.2025р.

Головуючий суддя        Л. М. Дьомич

 
Судді        О. Л. Дуковський

 
О. А. Письменний