ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/10564/24  Номер провадження 33/814/141/25	Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Кінаш Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2024 року про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02 вересня 2024 року о 14:05 год по проїзду А.Ізюмова в м. Кременчуці Полтавської області, керував транспортним засобом «ВАЗ11183» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, про що свідчили виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.
В той же день, 02 вересня 2024 року о 16:35, ОСОБА_1 , о 16:35 год по вул. В.Симоненка, в м. Кременчуці Полтавської області, керував транспортним засобом «ВАЗ11183» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, про що свідчили виражене тремтіння пальців рук, сповільненість ходи та мови.
Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в двох випадках у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився під відеозапис, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.
Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвокат Кінаш Т.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.
Мотиви суду
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також, Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 121769 від 02 вересня 2024 року та переглянутого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу «ВАЗ11183» д.н.з. НОМЕР_1 та в ході спілкування поліцейських з водієм у останніх виникли підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку. Однак, ОСОБА_1 під відеозапис відмовився від даної пропозиції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 121699 від 02 вересня 2024 року та переглянутого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу «ВАЗ11183» д.н.з. НОМЕР_1 та в ході спілкування поліцейських з водієм у останніх виникли підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку. Однак, ОСОБА_1 під відеозапис відмовився від даної пропозиції.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 121769 від 02 вересня 2024 року (а.с.1) та серії ЕПР1 121699 від 02 вересня 2024 року (а.с.9); рапорт працівника поліції (а.с.7); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.13); відеозапис (а.с.8,17). 
Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.
Натомість, доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а поліцейськими було порушено порядок огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції чітко вбачається, що як під час першої зупинки так і під час другої, поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1 про наявні в нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд в медичній установі, однак ОСОБА_1 в обох випадках відмовився від проходження вищезазначеного огляду. 
Твердження ОСОБА_1 , що працівники поліції не надали йому направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки в даних випадках ОСОБА_1 , відмовився під відеозапис від пропозицій пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, відтак, дана обставина, виключає виникнення у працівників поліції обов`язку щодо складання та видачі відповідного направлення.
Окрім того, жодних зауважень, щодо порушення поліцейськими порядку та процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та скарг на дії працівників поліції ОСОБА_1 не заявляв.
Посилання скаржника, що склад правопорушення, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП, не беруться до уваги апеляційним судом з огляду на наступне. 
Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відтак, вказана норма права встановлює відповідальність, зокрема за відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Так працівниками поліції було складено протоколи про адміністративні правопорушення, та зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України оскільки відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи скаржника, що суддею місцевого суду не було об`єднано справи в одне провадження хоча вони є однорідними та до відповідальності притягується одна і та ж особа є слушними, однак місцевий суд в постанові послався на ст. 36 КУпАП та зазначив, шо, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та наклав адміністративне стягнення в межах вищезазначеної статті. 
       В свою чергу апеляційний суд позбавлений можливості на даній стадії об`єднати справу в одне провадження.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи, вважаю, що суд першої інстанції правильно встановив усі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В:
Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2024 року щодо визнання ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду                            О.О. Панченко