УХВАЛА
 
18 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 464/1606/24
провадження № 61-2668 ск 24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Мехедою Наталією Вадимівною, на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       В 2024 році ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом у якому просив про визнання протиправним та скасування наказу Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» (далі - КНП СМР «Самбірська центральна лікарня») від 05 лютого 2024 року № 14-к про звільненням ОСОБА_1 з посади завідувача наркологічним відділенням, лікаря-нарколога КНП СМР «Самбірська ЦЛ» з 05 лютого 2024 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, поновлення на посаді завідувача наркологічним відділенням, лікаря-нарколога КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» з 06 лютого 2024 року, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 лютого 2024 року по дату ухвалення судом рішення про поновлення на роботі.
 
2.       Сихівський районний суд м. Львова рішенням від 13 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року, позов задовольнив частково. Наказ КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» № 14-к від 05 лютого 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача наркологічним відділенням, лікаря-нарколога КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» визнав протиправним в частині формулювання причини звільнення та змінив формулювання причини звільнення та постановив вважати ОСОБА_1 звільненим з посади завідувача наркологічним відділенням, лікаря-нарколога КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
 
3.       В березні 2025 року до Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Мехедою Н. В., на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
 
4.       Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.
 
5.       Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається - вартістю майна.
 
6.       В цій справі пред`явлено позов, зокрема, майнового характеру - про нарахування та виплатити середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак відомості про ціну позову в матеріалах касаційного провадження відсутні. 
 
7.       З огляду на те, що касаційна скарга та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять повної інформації про ціну позову, заявнику необхідно надати такі відомості, виходячи з розрахованої суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення заявника по дату набрання законної сили рішення суду апеляційної інстанції, та надати докази на підтвердження цієї обставини.
 
8.       Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
9.       Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для усунення зазначених недоліків. 
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Мехедою Наталією Вадимівною, на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. 
 
2.       Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
3.       У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                              /т                        В. В. Пророк