Номер провадження: 33/813/103/25
Номер справи місцевого суду: 521/12948/24 
Головуючий у першій інстанції Шевчук Н.О. 
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І. 
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.10.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с. 46-52).
26.10.2024 року за допомогою засобів поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на відсутність відповідних ознак наркотичного сп`яніння, що також підтверджується наявним відеозаписом подій, на якому вбачається загальна злагоджена координація рухів та об`єктивне сприйняття реальності. Разом з тим, апелянт стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду у встановленому законом порядку, при цьому поліцейськими в свою чергу не було роз`яснено особі порядок проходження такого огляду та працівники поліції неодноразово спонукали водія до відмови від проходження. Також вказує, що направлення на огляд водія з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння не було складено під час оформлення протоколу та не надано апелянтові, натомість у матеріалах справи дане направлення наявне. Крім того, апелянт звертає увагу суду, що є учасником бойових дій та внаслідок поранення йому було присвоєно другу групу інвалідності, на підтвердження чого до суду першої інстанції було надано відповідні виписки із медичної карти (а.с. 55-68). 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.11.2024 було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 71-72).
В судове засідання, яке відбулося 25.02.2025 з`явився представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Імран Ольга Олександрівна, апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, постанову суду першої інстанції просила скасувати та провадження по справі закрити.
Дослідивши матеріали справи, наведенні доводи апелянта, пояснення представника апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.
Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена та підтверджується наявними у матеріалах справ доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 114522 від 17.07.2024; довідкою Інформаційного порталу Національної поліції, з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.01.2024; направленням ОСОБА_1 на огляд водія т/з з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 17.07.2024; відеозаписами з боді камер працівників поліції № 471335, 471810.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно положень ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 114522 від 17.07.2024  ОСОБА_1 близько 13 год. 16 хв по вул. Овідіопольська дорога, 1, керував транспортним засобом «Електроскутер FADA» з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло; підвищена жвавість; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, а саме п. 2 розділу 1 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Перелік відповідних ознак сп`яніння міститься в п. 3 та п. 4 розділу 1 даної Інструкції.
З долученого до матеріалів справи запису з відео реєстратора автомобіля працівників поліції, тривалістю 1 хв., вбачається рух та зупинка транспортного засобу електроскутера «FADA» під керуванням  ОСОБА_2 17.07.2024 о 13 год. 16 хв, що підтверджує безпосередньо факт керування транспортним засобом.
Із відеозапису з боді камери працівників поліції № 471335 вбачається, що після зупинки транспортного засобу, особі, що притягується до адміністративної відповідальності, повідомлено причини зупинки, а саме відсутність номерного знаку на транспортному засобі (відео 04 хв 45 сек).
В подальшому в ході спілкування з ОСОБА_1 , останньому поліцейськими було вказано про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, та роз`яснено правові наслідки відмови від проходження такого огляду, а саме притягнення до адміністративної відповідальності за фактом відмови (відео № 471335 06 хв 53 сек – 07 хв 36 сек), на що особа погодилася (відео № 471335 07 хв 50 сек). Направляючись до медичного закладу, ОСОБА_1 було детально роз`яснено процедуру проходження такого огляду та терміни виготовлення висновку медичного закладу, й також наголошено про важливість даного висновку як доказу при розгляді адміністративної справи (відео № 471335 11 хв 24 сек – 13 хв 38 сек), з чим апелянт погодився.
Натомість в ході подальшої розмови ОСОБА_1 чітко відмовився від проходження відповідного огляду, що також підтверджується відеозаписом № 471335 15 хв 17 сек. Разом з тим, працівниками поліції було роз`яснено апелянтові його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (відео №471335 16 хв 47 сек), що також спростовує доводи апелянта у цій частині.
Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Разом з тим, із наявних матеріалів справи не вбачається наявність упередженого ставлення представників поліції відносно апелянта, натомість останньому неодноразово роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції а також його права та обов`язки як особи, котра притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, твердження апелянта, що направлення водія на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння не було складено під час оформлення матеріалів адміністративної справи – не відповідають дійсним обставинам справи, що підтверджується наявними відеоматеріалами (відео 471810 01 год 23 хв 15 сек).
Щодо доводів апелянта про дійсний стан здоров`я та встановлений діагноз – посттравматичний стресовий розлад, апеляційний суд вважає за потрібне зазначити, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції жодного разу не було зазначено про погане самопочуття та наявні проблеми зі здоров`ям, котрі мали б зв`язок зі встановленими ознаками наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. За положеннями частини 7 вказаної статті у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Отже, за змістом наведених норм особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або є підстави вважати, що вона перебуває у такому стані, відстороняється від керування транспортним засобом. При цьому ч. 7 ст. 266 КУпАП надає можливість передати керування транспортним засобом тій особі, яка уповноважена водієм та має відповідне посвідчення. Тобто передача керування транспортним засобом іншій особі здійснюється лише за бажанням особи, яка була відсторонена від керування.
Натомість, враховуючи наявність у матеріалах справи належних та беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, сам по собі факт не відсторонення останнього від керуванням транспортними засобами не може слугувати підставою для закриття провадження по справі.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді Малиновського районного суду м. Одеса стосовно наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та оскаржуваної постанови суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2024 року– залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                          А.І. Дришлюк