УХВАЛА
10 січня 2024 року
м. Київ
справа № 454/979/23
провадження № 61-13399ск24 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду у справі за позовом  ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року.
Верховний Суд ухвалою від 14 жовтня 2024 року повернув касаційну скаргу заявнику.
У грудні 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описок в ухвалі Верховного Суду від 14 жовтня 2024 року, в якій заявник висловлює свою незгоду зі змістом зазначеної ухвали, а саме з застосуванням приписів статей 389, 392 ЦПК України щодо зобов`язання вказівки в касаційній скарзі додаткових відомостей щодо способу застосування приписів Конституції України для врегулювання спірних правовідносин. 
Вивчивши подану заяву, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на такі обставини. 
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Виходячи із системного аналізу приписів ЦПК України описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер і можуть ускладнити виконання рішення. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц вказано, що «…судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності…».
Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про виправлення описки, суд встановив, що підставою для повернення касаційної скарги відповідно до ухвали від 14 жовтня 2024 року стали неоднократні дії ОСОБА_1 , які не були спрямовані на ефективне використання процесуальних прав для оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій, натомість дії заявника зводилися до неоднократного невиконання попередніх вказівок Верховного Суду, які стали підставою для попередніх неодноразових повернень касаційної скарги внаслідок неповного виконання вимог статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.  Використані Верховним Судом формулювання в ухвалі від 14 жовтня 2024 року, на які посилається ОСОБА_1 , є узагальненням підстав, за яких відбулися попередні повернення касаційної скарги заявнику, а отже такі вислови не є опискою у розумінні статті 269 ЦПК України. 
За таких обставин доводи заяви ОСОБА_1 про виправлення описки не знайшли свого підтвердження, а отже у її задоволенні слід відмовити.
Керуючись статтями 261,269 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 14 жовтня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                       І. В. Литвиненко