УХВАЛА
28 січня 2025 року 
м. Київ
справа № 172/747/24
провадження № 61-1161ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича, на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гірської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Галкіна В. Л., на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року.
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявницею в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
У касаційній скарзі заявники вказують, що звільнені від сплати судового збору на підставі пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Верховний Суд визнає помилковим тлумачення заявниками норм матеріального права, з огляду на таке.
Пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники в справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
У зазначеній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом майнового характеру про визнання права власності, тобто набуття майнового речового права на майно. Відмінність такої категорії справ (визнання права власності) від справ окремого провадження (встановлення фактів) є відсутність майнового критерію, при цьому, у разі, якщо суд встановив наявність спору про право, ухвалою залишає без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, зокрема про встановлення факту (частина шоста статті 294 ЦПК України). 
Отже, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду не із заявою про встановлення факту, пов`язаного збройною агресією Російської Федерації проти України, на заявників не поширюються пільги щодо сплати судового збору, визначені пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому за подання касаційної скарги у цій справі заявники має сплати судовий збір на загальних підставах.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Проте, враховуючи, що ні касаційна скарга, ні судові рішення першої та апеляційної інстанцій не містять інформації щодо вартості спірної квартири, для визначення ціни позову та відповідно розміру судового збору суду необхідні відомості щодо вартості спірного майна.
З огляду на вказане вище, заявникам необхідно надати суду докази на підтвердження вартості спірної квартири та сплатити судовий збір відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» з урахуванням вартості часток спірного житлового приміщення, право власності на які претендують  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 , тобто по 1/2 частці спірної квартири на користь кожної. За відсутності вказаних відомостей вирішення питання про відкриття касаційного провадження не вбачається можливим, оскільки суд не може встановити точну ціну позову.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича, на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 27 лютого 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Н. Ю. Сакара