ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 р. 	Справа № 520/7532/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 01.10.24  по справі № 520/7532/24
за позовом                Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "С-Инвест сервіс"  
до                Головного управління ДПС у Харківській області                        
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Споживче товариство «Житлово-будівельний кооператив «С-Инвест Сервіс» (далі по тексту – СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області № 184/20-40-04-14-16 від 07.02.2024р.
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області відновити статус позивача як платника єдиного податку та включити Споживче товариство "Житлово-будівельний кооператив "С-Инвест сервіс"" (ідентифікаційний код 35244616) до Реєстру платників єдиного податку з моменту виключення, а, саме, з 01.01.2024р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про безпідставність рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області № 184/20-40-04-14-16 від 07.02.2024 про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку, як такого, що є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.
Заперечуючи проти викладених в акті перевірки від 03.01.2024 № 121/20-40-04-14-03/35244616 доводів щодо порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування (має серед своїх учасників (засновників) осіб, яким належать більше 25 відсотків часток статутного капіталу, і які не є платниками єдиного податку) проінформував, що склад учасників (засновників) СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» є незмінним протягом 2023-2024 років, тобто, з моменту реєстрації платником єдиного податку до дати проведення перевірки змін не зазнав. З наведеного слідує, що позивач не здійснював ніяких дій, і в його діяльності не відбулось жодних змін, які б доповнили/змінили інформацію, подану ним на момент реєстрації платником єдиного податку. Відтак, СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» не повинно було у відповідності до абзацу 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України подавати заяву про відмову від спрощеної системи оподаткування і переходити на сплату інших податків і зборів. 
До того ж, за організаційно-правовою формою позивач є споживчим товариством, статутний капітал якого (за умовами Статусу) не розподілено на частки і у його засновників, відповідно, не може бути права власності на частку у статутному капіталі. 
Крім того, зважаючи на те, що всього є 7 членів товариства, право кожного на частку у статутному капіталі складатиме приблизно 14,29% від його загального розміру, тобто наявність осіб, яким належить більше 25 відсотків часток статутного капіталу – є неможливим.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі № 520/7532/24 адміністративний позов Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "С-Инвест сервіс" (код ЄДРПОУ 35244616, вул. Бакуліна, буд. 4-а, Харків, 61166) до Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області № 184/20-40-04-14-16 від 07.02.2024.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області відновити статус позивача як платника єдиного податку та включити Споживче товариство "Житлово-будівельний кооператив "С-Инвест сервіс"" (ідентифікаційний код 35244616) до Реєстру платників єдиного податку з моменту виключення, а, саме, з 01.01.2024 р.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) на користь Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "С-Инвест сервіс" (код ЄДРПОУ 35244616, вул. Бакуліна, буд. 4-а, Харків, 61166) суму судового збору у розмірі 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень).
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі № 520/7532/24, прийнявши у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про невірне застосування судом першої інстанції приписів підпункту 291.5.5 пункту 291.5 статті 295 ПК України, що в свою чергу, суперечить положенням статті 242 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення та є підставою для його скасування.
Наполягав, що рішення контролюючого органу про виключення СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» з реєстру платників єдиного податку не містить ознак протиправності, оскільки в силу підпункту 291.5.5 пункту 291.5 статті 295 ПК України нездійснення переходу на сплату інших податків і зборів у зв`язку із невідповідністю вимогам організаційно-правових форм господарювання (доля засновника «С-Инвест» податковий номер 32567175 в статутному капіталі СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» складає 100% від загальної суми статутного капіталу) є підставою для виключення платника податку з реєстру платників єдиного податку у відповідності до абзацу 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України.
Неврахування вказаних обставин свідчить про формальний підхід суду першої інстанції до з`ясування фактичних обставин даної справи, а відтак судове рішення ґрунтується виключно на правовій позиції позивача без урахування доводів та пояснень, наданих представником відповідача, що свідчить про його протиправність та наявність підстав для скасування.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти доводів викладених в ній, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Вкотре наголосив, що за організаційно-правовою формою позивач є споживчим товариством, а відповідно до Статуту, статутний капітал споживчого товариства не розподілено на частки і у його засновників, відповідно, не може бути права власності на частку у статутному капіталі. 
Також, на переконання позивача, прийняте контролюючим органом рішення не відповідає вимогам статті 299 ПК України, відповідно до якої, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої – третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятого на підставі акту перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Таким чином, оскільки контролюючим органом виявлено та зафіксовано в акті перевірки порушення 03.01.2024, анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку повинно бути здійснене з першого числа наступного кварталу – 01.04.2024, а не заднім числом – 01.01.2024.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем 18 липня 2022 року було подано відповідну заяву на реєстрацію платником єдиного податку на третій групі оподаткування за ставкою 2%.
Ця заява була задоволена і починаючи з 27 липня 2022 року до 1 серпня 2023 року позивач був платником єдиного податку за ставкою 2% (Витяг № 147057).
Позивач перейшов на сплату єдиного податку вже з 01.10.2023 за ставкою 5% і перебував в такому статусі до 01.01.2024 (Витяг № 66404).
Посадовими особами відповідача була проведена перевірка позивача.
За результатами перевірки складено акт №121/20-40-04-14-03/35244616 від 03.01.2024 "Про результати перевірки платника єдиного податку СТ "ЖБК"С-ИНВЕСТ СЕРВІС" з питань порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування.
При проведенні перевірки встановлено, що платником єдиного податку порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, оскільки відповідно до підпункту 291.5.5 пункту 291.5 статті 295 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку суб`єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку дорівнює або перевищує 25 відсотків.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки №121/20-40-04-14-03/35244616 від 03.01.2024 року, посадовими особами відповідача складено рішення № 184/20-40-04-14-16 від 07.02.2024.
Не погоджуючись із рішенням контролюючого органу та вважаючи його таким, що порушує права позивача, Споживче товариство "Житлово-будівельний кооператив "С-Инвест сервіс" звернулося до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області № 184/20-40-04-14-16 від 07.02.2024р. є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідно до Статуту СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс», статутний капітал споживчого товариства не розподілено на частки і у його засновників, відповідно, не може бути права власності на певну частку у статутному капіталі. Так само, на переконання суду, не йдеться про визначення часток засновників і в протоколі про заснування СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» № 1 від 18.06.2007.
Судом враховано, що за даними бухгалтерського обліку та інформації з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань статутний капітал позивача дорівнює нулю, а відтак доводи контролюючого органу щодо порушення позивачем правил перебування у статусі платника єдиного податку суд визнав необґрунтованими.
З метою відновлення порушеного права, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області відновити статус позивача як платника єдиного податку та включити Споживче товариство "Житлово-будівельний кооператив "С-Инвест сервіс"" (ідентифікаційний код 35244616) до Реєстру платників єдиного податку з моменту виключення, а, саме, з 01.01.2024.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).
Згідно з підпунктами 291.2, 291.3 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Застосування спрощеної системи оподаткування фактично є одним із видів пільгового оподаткування господарської діяльності. Податковим кодексом України встановлено коло осіб, на яких розповсюджується вказана норма.
Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Положеннями пункту 299.1, пункту 299.2 статті 299 ПК України передбачено, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Відповідно до  підпункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті;
7) втрати платником єдиного податку третьої групи статусу електронного резидента (е-резидента);
8) наявність щодо платника податку та/або його засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції":
щодо платників першої і другої груп - в останній день місяця, у якому прийнято таке рішення;
щодо платників третьої і четвертої груп - в останній день кварталу, у якому прийнято таке рішення.
Відповідно до вимог підпункту 291.5.5 пункту 291.5 статті 295 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.
Згідно із абзацом 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
За змістом пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
З огляду на аналіз наведених вище норм, колегія суддів констатує, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, установлених законом.
Зміст положень підпункту 299.11 статті 299 ПК України свідчить про те, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту невідповідності такого платника вимогам організаційно-правових форм господарювання з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлення за результатами останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, бути платником єдиного податку.
Колегією суддів встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області за результатами проведення перевірки платника єдиного податку СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» податковий номер 35244616 з питань порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування було виявлено, що СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» порушено положення підпункту 291.5.5 пункту 291.5 статті 295 Кодексу в частині недотримання правил перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме частка у статутному капіталі позивача, яка йому належить перевищує 25 відсотків, що є підставою для подання заяви про перехід на іншу систему оподаткування, чого зроблено не було.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що положення статті 295 ПК України не містять підпункту 291.5.5. 
Застереження щодо неможливості перебування у статусі платника єдиного податку суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків міститься у статті 291 ПК України (підпункт 291.5.5 пункту 291.5), а не у статті 295 ПК України, як помилково визначено контролюючим органом.
Щодо наявності підстав для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення № 184/20-40-04-14-16 від 07.02.2024 на підставі підпункті 291.5.5 пункту 291.5 статті 291 ПК України слід зазначити наступне.
Колегією суддів встановлено, а сторонами не спростовується, що СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» за своєю організаційно-правовою формою є споживчим товариством (а.с. 14 зворот).
Правові, економічні та соціальні основи діяльності споживчої кооперації в Україні визначено Законом України «Про споживчу кооперацію» від 10 квітня 1992 року № 2265-XII (далі по тексту – Закон № 2265-XII).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Закону № 2265-XII первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство - самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об`єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану.
Основним документом, що регулює діяльність споживчого товариства, є статут. У ньому визначаються порядок вступу до товариства і виходу з нього, права та обов`язки членів товариства, його органи управління, контролю та їх компетенція, порядок утворення майна товариства і розподілу прибутку, умови реорганізації і ліквідації товариства та інші положення, що не суперечать законодавчим актам України.
Згідно із статтею 9 Закону № 2265-XII власність споживчої кооперації є однією з форм колективної власності. Вона складається з власності споживчих товариств, спілок, підпорядкованих їм підприємств і організацій та їх спільної власності. Кожний член споживчого товариства має свою частку в його майні, яка визначається розмірами обов`язкового пайового та інших внесків, а також нарахованих на них дивідендів.
Володіння, користування та розпорядження власністю споживчої кооперації здійснюють її органи відповідно до компетенції, визначеної статутами споживчих товариств та їх спілок.
Власністю споживчих товариств є засоби виробництва, вироблена продукція та інше майно, що належать їм і необхідні для здійснення статутних завдань. Споживчим товариствам та їх спілкам можуть належати будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, машини, товари, кошти та інше майно відповідно до цілей їх діяльності.
Власність споживчих товариств утворюється з внесків їх членів, прибутків, одержуваних від реалізації товарів, продукції, послуг, цінних паперів та іншої діяльності, не забороненої чинним законодавством.
Власність спілок споживчих товариств утворюється з майна, переданого їх членами, коштів, одержаних від господарської діяльності підприємств і організацій спілки, реалізації цінних паперів та іншої діяльності.
Об`єкти права власності споживчої кооперації можуть перебувати у спільному володінні споживчих товариств та спілок. Їх частка у власності визначається взаємними угодами.
Суб`єктами права власності споживчої кооперації є члени споживчого товариства, трудові колективи кооперативних підприємств і організацій, а також юридичні особи, частка яких у власності визначається відповідними статутами.
За змістом пункту 1.1 Статуту споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «С-Инвест сервіс», затвердженого загальними зборами засновників протокол № 1 від 18.06.2007 (а.с. 19-22) споживче товариство «Житлово-будівельний кооператив «С-Инвест сервіс» є споживчим товариством згідно з законодавством України, та утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для експлуатації, обслуговування та будівництва нерухомості, спільного господарювання, організації торгівельного обслуговування, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів.
Відповідно до пунктів 1.5, 1.7 статті 1 Статуту, товариство має самостійний баланс, розрахункові рахунки в установах банків, штамп, круглу печатку та інші реквізити, визначені діючим законодавством України. 
Члени товариства відповідають по зобов`язанням Товариства виключно в межах свого пайового внеску. Члени Товариства, які внесли свій пайовий внесок не в повному обсязі, відповідають по зобов`язанням Товариства в межах фактично внесеної суми.
За змістом статті 9 Статуту, для досягнення мети своєї діяльності Товариство набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси.
Джерелами формування майна Товариства є:
- вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї;
- майно, добровільно передане Товариству його членами та асоційованими членами;
- кошти, що надходять від провадження господарської діяльності;
- кошти, що надходять від створених товариством підприємств, установ, організацій;
- грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних;
- інші надходження, не заборонені законодавством України.
Таким чином, з аналізу статусу позивача вбачається, що відомостей  про розподілення на частки статутного капіталу позивача, останній не містить.
Не містить таких відомостей і протокол № 1 зборів засновників Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «С-Инвест сервіс» від 18.06.2007 (а.с. 22).
Суд апеляційної інстанції враховує, що у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 14) у графі «розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду)» вказано «0,00 грн».
З огляду на вказане, враховуючи те, що статутний капітал позивача фактично є не сформованим, за змістом Статуту права членів кооперативу є рівними незалежно від суми паю (ст. 11 Статуту), колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що СТ «ЖБК «С-Инвест Сервіс» не мав обов`язку відповідно до абзацу 5 підпункту 298.2.3. ПК України подавати заяву про відмову від спрощеної системи оподаткування і переходити на сплату інших податків і зборів, що свідчить про протиправність висновку контролюючого органу про порушення позивачем правил перебування позивача на спрощеній системі.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Разом з цим, контролюючий орган, обмежився лише констатацією факту про наявність у статутному капіталі позивача сукупності часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, який дорівнює або перевищує 25 відсотків, та всупереч положень статті 77 КАС України, не довів належними доказами факт його існування. 
Крім того, колегія суддів враховує, що рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої приймається з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Оскільки в межах даної справи порушення зафіксовано в акті перевірки 03.01.2024, то оскаржуване рішення (за наявності для цього підстав, що не мало місця у спірних правовідносинах) повинно було бути прийняте лише 01.04.2024. Разом з цим, контролюючим органом оскаржуваним рішенням від 07.02.2024 виключено позивача з Реєстру платників єдиного податку з 01.01.2024, тобто заднім числом, що свідчить про порушення ГУ ДПС у Харківській області встановленої у статті 299 ПК України процедури.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач при прийнятті спірного рішення не дотримався вимог пункту 299.11 статті 299 ПК України та також не довів наявності в діях позивача  податкового правопорушення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області № 184/20-40-04-14-16 від 07.02.2024 та наявність підстав для його скасування.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
Враховуючи встановлені під час апеляційного перегляду справи обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області відновити статус позивача як платника єдиного податку та включити Споживче товариство "Житлово-будівельний кооператив "С-Инвест сервіс"" (ідентифікаційний код 35244616) до Реєстру платників єдиного податку з моменту виключення - з 01.01.2024.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 по справі № 520/7532/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій