РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року 
м. Рівне

Справа № 570/3021/24
Провадження № 22-ц/4815/126/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Таборовця А.П. на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2024 року, постановлену в складі судді Штогуна О.С., у справі № 570/3021/24

в с т а н о в и в : 

14 червня 2024 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 
25 жовтня 2024 року представник відповідача адвокат Горюнов І.М. через канцелярію суду подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення по суті іншої справи, а саме №570/3623/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа:  ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права спільної часткової власності, яка перебуває в провадженні Рівненського районного суду Рівненської області, судді Красовського О.О.
Клопотання обґрунтовані тим, що обставини, встановлені рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по справі №570/3623/24, будуть мати значення при вирішенні справи № 570/3021/24.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2024 року клопотання представника відповідача адвоката Горюнова І.М. про зупинення провадження задоволено.
Провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя зупинено до вирішення по суті справи №570/3623/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа:  ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права спільної часткової власності.
В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати, справу направити місцевому суду для продовження розгляду по суті.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково зупинив провадження у справі, оскільки відсутня об`єктивна неможливість розглянути справу до вирішення справи №570/3623/24. При цьому вказує, що з тексту ухвали суду не вбачається обґрунтованих доводів щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у справі, оскільки сама по собі взаємопов`язаність справ не свідчить про неможливість про прийняття рішення у даній справі, тому суд мав достатньо правових підстав для розгляду та вирішення справи по суті.
Зазначає, що наявні у справі докази дозволяють встановити та оцінити всі фактичні обставини, що мають суттєве значення для вирішення цього спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду таким вимогам не відповідає.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2009 року.
За частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21) вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів  у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені  в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені  в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Зупиняючи провадження у справі № 570/3021/24, суд першої інстанції виходив із того, що вирішення спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права спільної часткової власності (справа ) безпосередньо впливає на можливість розгляду вимог позивача про поділ майна подружжя, оскільки встановлені у даній справі обставини матимуть значення при вирішенні цього спору у справі № 570/3021/24, а тому наявні правові підстави для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі.
При цьому суд, зупиняючи провадження у справі, не обґрунтував у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у справі № 570/3021/24 докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору.
Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.
Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
Отже, оскаржувана ухвала суду постановлена  з порушенням пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №570/3623/24 так і щодо того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що зупинення провадження у справі, яка переглядається, до набрання законної сили рішенням у справі №570/3623/24 порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1 адвоката Таборовця А.П. задовольнити.
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2024 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: