УХВАЛА
09 січня 2025 року
м. Київ
справа № 165/3217/22
провадження № 61-17339ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Моісеєнко Олени Миколаївни, на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду 
від 19 листопада 2024 року за заявою начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іщук Л. про роз`яснення рішення Нововолинського міського суду Волинської області 
від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року начальник Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іщук Л. звернулася до суду із заявою про роз`яснення рішення Нововолинського міського суду Волинської області 
від 20 лютого 2024 року.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 
2024 року, залишеною без змін постановою Волинського апеляційного суду 
від 19 листопада 2024 року, у задоволенні заяви начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іщук Л. про роз`яснення судового рішення відмовлено.
У грудні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Моісеєнко О. М., шляхом формування документа у системі «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду 
від 19 листопада 2024 року, у змісті якої просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства 
є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Ухвала суду першої інстанції про роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 21 частини першої статті 353 ЦПК України).
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 21 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали в апеляційному порядку.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначення у постанові Волинського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року про можливість її оскарження в касаційному порядку є помилковим та не може бути підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме вимогам статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Моісеєнко Олени Миколаївни, на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року за заявою начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби 
у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іщук Л. про роз`яснення рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                              Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць