ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17819/24	Головуючий у 1-й інстанції Кунцьо С.В. 	
Провадження № 33/817/835/24 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ст.124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Майки А.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року, 

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено йому стягненняу вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривні судового збору.
       Згідно даної постанови, громадянин ОСОБА_1 13 серпня 2024 року о 09 год. 25 хв., керуючи автомобілем марки «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Лук`яновича, 8, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи рух заднім ходом, не переконався в безпечності маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи, оскільки у матеріалах провадження відсутні належні докази його вини у вчиненні ДТП.
Вважає, що саме у діях водія ОСОБА_2 наявне порушення ПДР України, що призвело до настання ДТП.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків. 
       Відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
       В даному випадку, ОСОБА_1 , його захисник — адвокат Майка А.Б. були повідомлені належним чином про час, день та місце розгляду справи, однак до суду не з`явилися та не повідомили про поважність причин своєї неявки, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали, потерпілий ОСОБА_2 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, що не є перешкодою для розгляду справи без участі вказаних осіб.
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
        Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.
       Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, які містяться у протоколі серії ЕПР1 №111498 від 13.08.2024 року; аудіовізуальному диску із відеозаписом подій, що мали місце 13.08.2024 р.; схемі місця ДТП, яка сталася 13.08.2024 р. о 09.25 год. в м. Тернополі по вул. Лук`яновича, 8; письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 13.08.2024 р.; копіях постанов серії ЕНА №2820907 та ЕНА №2820751 від 13.08.2024 р. про притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст. 125 КУпАП;  та на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, судом зроблено висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  у порушенні ним правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів. 
       Як вбачається з матеріалів справи, протокол та схема місця ДТП складалися у присутності обох учасників даної пригоди. Будь-яких зауважень з приводу неправильності чи неповноти відображених даних у схемі місця ДТП, ніхто з учасників не висловлював, погодившись з відображеним у ній розташуванням транспортних засобів на проїздній частині дороги та по відношенню один до одного та до елементів дороги з встановленою точкою зіткнення транспортних засобів.
       Пункт 2.3 б Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Відповідно до пункту 10.9 Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
       Вказаних вимог ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, за що передбачена відповідальність, встановлена ст.124 КУпАП. 
       Встановлені судом обставини за яких відбулася ДТП, розташування транспортних засобів після їх зіткнення відносно один до одного та елементів проїзної частини дороги, характер механічних пошкоджень автомобілів та їх локалізація повністю узгоджуються із встановленими судом даними розвитку подій та настання ДТП.
       Інші дані, які б спростовували встановлені обставини з приводу розвитку подій у матеріалах справи відсутні.
       Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом не в повній мірі з`ясовано усі обставини справи, що саме в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення через недотримання ним вимог ПДР України, то такі є неприйнятними, виходячи з наступного.
       Зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
       Таким чином, в рамках даної справи, розгляд якої здійснюється на підставі протоколу про адмінправопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не може бути предметом встановлення наявності чи відсутності вини в діях іншої особи, протокол щодо якої не є предметом розгляду судом.
Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність  ОСОБА_1  за вчинення ним даного адмінправопорушення.
Адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відсутністю обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначено стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП.
       За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

       На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Майки А.Б. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя