ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/656/24  Номер провадження 22-ц/814/261/25	Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,
за участі секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Опішнянської селищної ради, в інтересах якої діє представник – адвокат Денис Богдан Іванович,

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року (повний текст рішення складено 06 червня 2024 року)

у справі за об`єднаними позовними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_5 .
У березні 2024 року позивач звернувся з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
ОСОБА_5 зазначає, що у 2024 році дізнався про те, що його було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю Колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП) імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту він був членом КСП та мав право на отримання земельної частки(паю).
Вказує, що був прийнятий в члени КСП - 15 квітня 1991 року згідно протоколу № 3 від 21 грудня 1991 року, а виключений з членів - 06 лютого 1997 року.
Також зазначає, що він є у списку членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса під номером № 143.
Просив визнати за ним право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, та зобов`язати Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_3 .
У березні 2024 року позивач звернувся з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтовано тим, що він у 2024 році офіційно дізнався про те, що його було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту він був членом КСП та мав право на отримання земельної частки (паю).
Вказує, що був прийнятий в члени КСП - 12 грудня 1991 року згідно протоколу № 1 від 08 лютого 1992 року, а виключений з членів - 06 лютого 1997 року.
Також стверджує, що виходячи з чинного, на момент виникнення правовідносин, земельного законодавства члени КСП вважаються такими, що виключені з підприємства не з моменту внесення відповідного запису про звільнення в їхню трудову книжку, а з моменту винесення рішення загальних зборів про виключення такого члена.
На момент видачі КСП імені Карла Маркса державного акту на право колективної власності на землю від 29 січня 1996 року ОСОБА_3 був членом колгоспу та мав законне право на земельну частку (пай).
Позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області та зобов`язати Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_4 .
У березні 2024 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
З позову вбачається, що остання, у 2024 році дізналася проте, що її було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту вона була членом КСП та мала право на отримання земельної частки(паю).
Зазначає, що була прийнята в члени колгоспу 14 жовтня 1987 року, згідно протоколу № 3 від 24 жовтня 1987 року, і не виключена з членів колгоспу.
Також вказує, що вона є у списку членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса під номером № 224.
ОСОБА_4 просила визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області та зобов`язати Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_2 .
У березні 2024 року позивач звернувся з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
У позовній заяві посилається на те, що він у 2024 році дізнався проте, що його було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту він був членом КСП та мав право на отримання земельної частки (паю).
Стверджує, що був прийнятий в члени колгоспу 01 вересня 1990 року згідно протоколу № 9 від 24 серпня 1990 року, хоча в трудовій книжці вказано, підставу прийняття в члени КСП протокол № 3 від 08 вересня 1990 року, а виключений з членів лише 06 липня 1997 року.
Зазначає, що він є у списку членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса під номером № 257.
ОСОБА_2 просив визнати за ним право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області та зобов`язати Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_1 .
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Вказує, що у 2024 році дізналася проте, що її було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту вона була членом КСП та мала право на отримання земельної частки(паю).
Стверджує, що була прийнята в члени колгоспу 07 лютого 1990 року згідно протоколу № 1 від 10 лютого 1990 року, в трудовій книжці не міститься відомостей про виключення з членів КСП і такий протокол не був знайдений і в архіві Полтавської РДА.
Також зазначає, що на момент видачі КСП імені Карла Маркса державного акту на право колективної власності на землю від 29 січня 1996 року ОСОБА_1 була членом колгоспу та мала законне право на земельну частку (пай).
Враховуючи наведене просила визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області та зобов`язати Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_7 .
У березні 2024 року позивач звернулася з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 лише у 2024 році офіційно дізналася проте, що її було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту вона був членом КСП та мав право на отримання земельної частки(паю).
Вказує, що була прийнята в члени колгоспу 15 червня 1995 року згідно протоколу № 1 від 06 лютого 1996 року, а виключена з членів лише 06 лютого 1997 року.
Також посилається, що виходячи з чинного на момент виникнення правовідносин земельного законодавства члени КСП вважаються такими, що виключені з підприємства не з моменту внесення відповідного запису про звільнення в їхню трудову книжку, а з моменту винесення рішення загальних зборів про виключення такого члена, на момент видачі КСП імені Карла Маркса державного акту на право колективної власності на землю від 29 січня 1996 року ОСОБА_7 була членом колгоспу та мала законне право на земельну частку (пай).
Просила визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області та зобов`язати Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_6 .
У березні 2024 року позивач звернулася з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
З позову вбачається, що ОСОБА_6  у 2024 році дізналася проте, що її було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту вона була членом КСП та мала право на отримання земельної частки(паю).
Зазначає, що була прийнята в члени КСП 09 жовтня 1991 року, згідно протоколу № 3 від 21 грудня 1991 року, але в трудовій книжці міститися запис про виключення її з членів КСП 21 червня 1996 року на підставі протоколу № 1 від 06 лютого 1997 року, проте такого протоколу не існує і заяви про виключення з членів КСП ОСОБА_6 не писала.
Також вказує, що вона є у списку членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса під номером № 260.
ОСОБА_6 просила визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області та зобов`язати Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Короткий зміст судових рішень
Короткий зміст ухвали суду
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 09 квітня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Панченко О.О. про об`єднання справ в одне провадження - задоволено.
Цивільну справу № 530/663/24 за позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради, про визнання права на земельну частку(пай) та зобов`язання вчинити дії об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 530/662/24 за позовом ОСОБА_2 до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку(пай) та зобов`язання вчинити дії, № 530/658/24 за позовом ОСОБА_3 до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку(пай) та зобов`язання вчинити дії, № 530/661/24 за позовом ОСОБА_4 до Опішнянської селищної ради, про визнання права на земельну частку(пай) та зобов`язання вчинити дії, № 530/657/24 за позовом ОСОБА_5 до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії, № 530/656/24 за позовом ОСОБА_6 до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку(пай) та зобов`язання вчинити дії, № 530/663/24 за позовом ОСОБА_7 до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Присвоєно об`єднаній цивільній справі № 530/656/24, провадження № 2/530/291/24.
Короткий зміст судового рішення
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року об`єднані позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Опішнянської селищної ради, місце знаходження: смт Опішня, вул. Перемоги, 3, Полтавського району, Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії – задоволено в повному обсязі.
Визнано за  ОСОБА_6  право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_6 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Визнано за  ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області .
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_4 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Визнано за  ОСОБА_7  право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_7 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Визнано за  ОСОБА_1  право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн., виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_1 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Визнано за  ОСОБА_5  право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_8 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Визнано за  ОСОБА_3  право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_3 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн..
Визнано за  ОСОБА_2  право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області .
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_2 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136451,10 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
З рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року не погодилася Опішнянська селищна ради, в інтересах якої діє представник – адвокат Денис Б.І. та оскаржила його в апеляційному порядку.
Особа, яка подала апеляційну скаргу прохала суд скасувати рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року та відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів в повному обсязі.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року є незаконним та необґрунтованим, оскільки при його ухваленні було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, було допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Скаржник вказує, що судом безпідставно не застосовано позовну давність при вирішенні справи.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу позивачі, в інтересах яких діє представник – адвокат Панченко О.О., просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року залишити без змін, як законне та обґрунтоване, вказали, що підстав для застосування строків позовної давності для спірних відносин.
Позиція учасників справи у суді апеляційної інстанції
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача – адвокат Денис Б.І. апеляційну скаргу підтримав та просив скасувати рішення суду першої інстанції.
Представник позивачів – адвокат Панченко О.О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги вказавши, що оскаржуване рішення законне та обґрунтоване, а підстав для його зміни чи скасування немає.
Інші учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилися.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
Судом встановлено, що позивач  ОСОБА_5  прийнятий в члени колгоспу 15 квітня 1991 року згідно протоколу № 3 від 21 грудня 1991 року. 
У протоколі № 5 від 10 липня 1996 року міститься запис, що розглядалася заява ОСОБА_5 про звільнення з роботи та про виключення з членів КСП і було вирішено рекомендувати зборам виключити його з членів КСП з 28 червня 1996 року. 
ОСОБА_5 є у списку - членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса під номером № НОМЕР_1 .
Позивач  ОСОБА_6 прийнята в члени колгоспу 09 жовтня 1991 року (згідно протоколу № 3 від 21 грудня 1991 року), в трудовій книжці міститься запис про виключення з членів КСП 21 червня 1996 року на підставі протоколу № 1 від 06 лютого 1997 року. 
ОСОБА_6 є у списку - членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса під номером № 260.
ОСОБА_3  був прийнятий в члени КСП з 12 грудня 1991 року (протокол № 1 від 08 лютого 1992 року), а виключений з членів КСП імені Карла Маркса - 06 лютого 1996 року.
Позивач  ОСОБА_7  прийнята в члени колгоспу 15 червня 1995 року згідно протоколу № 1 від 06 лютого 1996 року, а виключена - 06 лютого 1997 року на підставі протоколу загальних зборів № 1 від 06 лютого 1997 року.
В свою чергу,  ОСОБА_1  прийнята в члени колгоспу - 07 лютого 1990 року згідно протоколу № 1 від 10 лютого 1990 року.
ОСОБА_2 прийнятий в члени колгоспу - 01 вересня 1990 року згідно протоколу № 9 від 24 серпня 1990 року, в трудовій книжці зазначено підставу в прийняття в члени КСП протокол № 3 від 08 вересня 1990 року. В трудовій книжці міститься запис про виключення з членів КСП - 06 липня 1997 року на підставі протоколу № 1 від 06 лютого 1997 року. 
ОСОБА_2  є у списку - членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданогоКСП імені Карла Маркса під номером № 257.
ОСОБА_4  прийнята в члени колгоспу 14 жовтня 1987 року (згідно протоколу № 3 від 24 жовтня 1987 року) і є у списку - членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого Колективному сільськогосподарському підприємству імені Карла Маркса під номером № 224.
З листа Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за вих. № 122/02-28 від 21 березня 2019 року вбачається, що: площа земельної ділянки (паю), яка видавалася кожному члену КСП імені Карла Маркса під час проведення розпаювання становила 4,49 умовних кадастрових гектарів; кількість нерозпайованих земельних часток (паїв) на території сільської ради невідома, бо незакінчена інвентаризація земель колективної власності та не проведена їх нормативно-грошова оцінка.
Наразі КСП імені Карла Маркса припинило свою діяльність, правонаступником КСП було Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьки», яке також припинило свою діяльність 17 грудня 2007 року.
Позиція апеляційного суду
Щодо порушеного права
Відносно позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .
Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Статтею 3 вище вказаного Закону передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
Згідно частини дев`ятої статті 5 ЗК України (в редакції 1990 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.
Пунктом а) частини першої статті 121 ЗК України установлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.
Згідно пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 5 вище зазначеного Указу передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: - перебування в членах КСП на час паювання, - включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, - одержання КСП цього акта. Тобто, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.
Згідно статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІУ, право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).
Суд першої інстанції правильно вказав, ОСОБА_5 прийнятий в члени колгоспу - 15 квітня 1991 року, ОСОБА_6 - 09 жовтня 1991 року , ОСОБА_2 - 01 вересня 1990 року, а ОСОБА_4 - 14 жовтня 1987 року – відповідно вони мали право на земельну частку (пай).
Статтею 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.
Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 02 березня 2020 року у справі №573/813/19-ц (провадження №61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі №627/66/17 (провадження №61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі №384/642/17 (провадження №61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі №530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі №149/2978/18 (провадження №61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі №637/672/19-ц (провадження №61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі №609/1117/18 (провадження №61-5685св19), від 16 червня 2021 року у справі №137/1642/19 (провадження №61-13243св20).
Як було встановлено, на момент видачі КСП імені Карла Маркса державного акту на право колективної власності на землю від 29 січня 1996 року, позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 включені у додаток №1 до державного акту серії ПЛ №15.
Тобто, насамперед, право на земельну частку (пай) виникає з моменту видачі акта на право колективної власності на землю у членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, зазначених у списку, що додається до державного акта.
Щодо позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .
Суд першої інстанції правильно вказав, що ОСОБА_3  прийнятий в члени колгоспу - 12 грудня 1991 року, ОСОБА_7 - 15 червня 1995 року, ОСОБА_1 - 07 лютого 1990 року.
При цьому, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 не були включені у додаток №1 до державного акту серії ПЛ № 15, хоча на момент отримання державного акту на право колективної власності працювали в КСП імені Карла Маркса та не були виключені з членів КСП.
Як вказано вище, невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Відповідно суд апеляційної інстанції констатує, що звернення з позовними заявами було обґрунтоване.
Установивши, що станом на час видачі державного акта на право власності на землю - 29 січня 1996 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 були членами КСП імені Карла Маркса, суд першої інстанцій правильно вважав, що не включення позивачів до зазначеного списку є неправомірним, з даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Щодо строків позовної давності
Відносно позивачів  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .
Оскільки встановлено порушення прав ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , тому перед судом постало питання дослідження позовної давності, і саме про це у апеляційній скарзі просив відповідач.
Верховний Суд України у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-17цс17 дійшов правового висновку про те, що порівняльний аналіз термінів «довідалася» та «могла довідатися», що містяться в частині першій статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій не надав належної правової оцінки обставинам початку перебігу строку позовної давності у цій справі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18) вказано, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов.
Велика Палата Верховного Суду погодилася з правовим висновком, що позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, а відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності, оскільки належно не дослідили обставини, за яких ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 могли довідатися про порушення своїх прав. Зокрема, суд не дослідив аргументи позивачів, викладені у позовній заяві, про те, що про порушення свого права вони дізналися у 2024 році та чи є це поважними причинами пропуску строку позовної давності.
Посилання суду, що у 2024 році двічі відбулися збори спілки співвласників земельних та майнових паїв колишнього КСП імені Карла Маркса, де позивачів ознайомили зокрема з листами Батьківської сільської ради від 19 березня 2019 року № 122/02-28 та 21 березня 2019 року № 122/02-28, листом Зіньківської РДА Полтавської області за вих. № 339/01-66 від 14 березня 2019 року, а також з листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області і останні довідалася, що їх прізвище не було включено до списку громадян - членів КСП, який є додатком до державного акту про право колективної власності на землю серії ПЛ № 15, виданого 29 січня 1996 року КСП ім. Карла Маркса (с. Батьки Зіньківського району Полтавської області) але вони повинні там бути, є підставою вважати, що саме у 2024 році останні дізналися про порушене право є безпідставними виходячи із наступного.
Суд залишив поза увагою, що з моменту порушення прав позивачів пройшло більше двадцяти років, а доказів, які вказували б на поважність причин пропуску строку позовної давності ним не наведено.
Крім того, під час розпаювання земель колективної власності сільськогосподарських підприємств, що здійснювалося в масштабах держави на виконання Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», проводилися заходи, спрямовані на роз`яснення порядку і мети розпаювання, зокрема, надавалася інформація у засобах масової інформації, у колективних сільськогосподарських підприємствах проводилися загальні збори їх членів щодо питань розпаювання землі, обговорення і затвердження списків членів КСП.
Відповідно до статті 71 ЦК УPCP (в редакції 1963 року), що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.
Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права (стаття 76 ЦК УРСР).
Як вказано у Прикінцевих та перехідних положеннях ЦК України (в редакції 2003 року), правовідносини, які виникли до набрання ним чинності, повинні регулюватися законодавством, яке діяло на час їх виникнення, а пунктом 6 передбачено застосування його правил про позовну давність до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.
На час отримання КСП імені Карла Маркса державного акту на право колективної власності на землю від 29 січня 1996 року, та складання списків на отримання земельної частки (пай) ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 були членом КСП, отже, станом на дати звільнення, останнім було відомо про порушення його права.
Між тим, за його захистом у встановлений законом трирічний строк вони не звернулися. Тобто, пропустили строк позовної давності, що є підставою для застосування правил про позовну давність ЦК УРСР (в редакції 1963 року).
У постанові Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 25 вересня 2019 року у справі № 551/118/17 (провадження № 61-28366св18) зроблено висновок, що «порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. 
Відповідно до положень статті 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Згідно зі статтею 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених судових рішень) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Схожі висновки наведені у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі № 321/296/17 (провадження № 61-28072св18), від 21 грудня 2020 року у справі № 392/267/20-ц (провадження № 61-15809св20), від 31 березня 2022 року у справі № 136/1015/17 (провадження № 61-18652св21).
Тобто, право на позов у ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 виникло ще у 1996 році, тому трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 71 ЦК УРСР, минув до набрання чинності ЦК України 2003 року, доказів поважності пропуску строку позовної давності, чи що позивачі не знали і не могли знати про порушення свого права суду не надано, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Відносно позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .
Оскільки встановлено порушення прав ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , тому перед судом, також, постало питання дослідження позовної давності. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 04 серпня 2021 року у справі № 617/537/19 (провадження № 61-14184св20) вказано, що «позивач на час передачі державного акта була членом КСП. Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 була виключена з членів КСП «Нива» на час отримання ним земельної ділянки. Виходячи із зазначеного, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що оскільки на час видачі (16 квітня 1996 року) КСП «Нива» державного акта на право колективної власності на землю для ведення сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 не була виключена в установленому законом порядку із членів КСП, то відповідно мала право на внесення до списку осіб на розпаювання землі, однак не була включена до такого списку з невідомих причин. 
Разом з тим, колегія суддів у вказаній постанові зазначила, що погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом, з огляду на таке. Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. З огляду на зазначені вимоги в цій справі слід застосовувати положення актів цивільного законодавства, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК УРСР. Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. У пункті 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України вказано, що правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред`явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до 01 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені ЦК УРСР 1963 року. У статтях 71, 75 ЦК УРСР зазначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судами незалежно від заяви сторін. Статтею 80 ЦК УРСР встановлено, що закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки право на позов у ОСОБА_1 виникло ще у 1996 році, то трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 71 ЦК УРСР 1963 року, сплинув до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому суд зобов`язаний самостійно застосувати наслідки його спливу, без подання відповідної заяви іншими сторонами спору. Колегія суддів погоджується з висновками судів про обґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у їх задоволенні з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом. Як правильно встановили суди попередніх інстанцій, право на позов у ОСОБА_1 виникло з 16 квітня 1996 року, тобто після видачі КСП «Нива» державного акта на землю. Тому, звернувшись до суду у квітні 2019 року, позивач пропустила встановлений законодавством строк звернення до суду з цим позовом, оскільки позивач про порушення своїх прав дізналася, або повинна була дізнатися, коли почалося розпаювання земель колишніх колгоспників. Тому позивач як член КСП повинна була дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП «Нива» (1996 рік) акта на право колективної власності на землю. Однак, позивач у передбачений законом строк не звернулася до суду з вказаними вимогами, що стало підставою для відмови у його задоволенні. Звертаючись до суду із позовом, позивач не навела обґрунтованих підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності для звернення до суду із позовом. Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах містяться у постановах Верховного Суду: від 19 грудня 2019 року в справі № 629/4423/17, від 09 вересня 2020 року у справі № 637/53/18, від 17 червня 2020 року у справі № 600/528/16, від 21 жовтня 2020 року в справі № 401/971/19, 03 лютого 2021 року в справі № 403/402/19, від 21 липня 2021 року в справі № 933/670/20, від 27 липня 2021 року в справі № 686/6892/20».
Оскільки право на звернення з позов у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виникло ще у 1996 році, то трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 71 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), сплинув до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому суд зобов`язаний самостійно застосувати наслідки його спливу, без подання відповідної заяви іншими сторонами спору. 
Так, звернувшись до суду у 2024 року, позивачі пропустили встановлений законодавством строк звернення до суду з цим позовом, оскільки позивачі про порушення своїх прав дізналися, або повинні були дізнатися, коли почалося розпаювання земель колишніх колгоспників. Тому позивачі, як члени КСП, повинні були дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП імені Карла Маркса (1996 рік) акта на право колективної власності на землю. 
Однак, позивачі у передбачений законом строк не звернулися до суду з вказаними вимогами, що є підставою для відмови у його задоволенні. Звертаючись до суду із позовом, останні не навели обґрунтованих підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності для звернення до суду із позовом.
Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах містяться у постановах Верховного Суду: від 19 грудня 2019 року в справі № 629/4423/17, від 09 вересня 2020 року у справі № 637/53/18, від 17 червня 2020 року у справі № 600/528/16, від 21 жовтня 2020 року в справі № 401/971/19, 03 лютого 2021 року в справі № 403/402/19, від 21 липня 2021 року в справі № 933/670/20, від 27 липня 2021 року в справі № 686/6892/20».
Зважаючи на вище наведене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно не застосував строк позовної давності для спірних відносин.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Опішнянської селищної ради, в інтересах якої діє представник – адвокат Денис Б.І. підлягає до задоволення, а рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року скасуванню з постановленням нового рішення, яким у задоволенні об`єднаних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії слід відмовити, у зв`язку із пропуском строку позовної давності. 
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено повністю то з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь Опішнянської селищної ради підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги по 2045,91 грн з кожного, виходячи із розрахунку:14327,36 грн (сплачено при подачі апеляційної скарги) / 7 (кількість відповідачів) = 2045,91 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Опішнянської селищної ради, в інтересах якої діє представник – адвокат Денис Богдан Іванович – задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року – скасувати.

У задоволенні об`єднаних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь Опішнянської селищної ради судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги по 2045,91 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 березня 2025 року.

Головуючий                                                        В.П. Пікуль

Судді                                                                 Т.В. Одринська

О.О. Панченко