УХВАЛА
 
15 січня 2025 року
м. Київ
справа № 761/26177/20
провадження № 61-107ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваканда» 
до ОСОБА_1 , неповнолітнього 
ОСОБА_2 , законним представником якого є батько 
ОСОБА_1 , треті особи: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, відділ опіки та піклування управління соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, 
про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ :
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваканда» задоволено частково.
Визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою 
АДРЕСА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року залишено без змін.
30 грудня 2024 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
 ОСОБА_1  подано касаційну скаргу (надійшла до Верховного Суду 
03 січня 2025 року), в якій просить рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову 
1. Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень. 
До касаційної скарги заявникомдодано клопотання про поновлення строку 
на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк 
пропущено з поважних причин, оскільки  ОСОБА_1  уже звертався 
до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, проте ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2024 року (провадження № 61-17540ск23) касаційну скаргу було повернуто з підстав невиконання вимог ухвали Верховного Суду 
від 19 лютого 2024 року. 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 
394 цього Кодексу.
Вищезазначені доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку 
на касаційне оскарження не можна визнати поважними, так як заявник 
подавав касаційну скаргу, проте її було повернуто у зв`язку із невиконанням 
вимог ухвали Верховного Суду від 19 лютого 2024 року про залишення 
касаційної скарги без руху та надання строку для усунення недоліків. Невиконання вимог суду й норм ЦПК України не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, 
що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист 
прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду 
в такому його елементі як правова визначеність.
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається 
без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали 
про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави 
для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
2. Такожподана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
«Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 
був встановлений у розмірі 2 102,00 грн. 
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового 
характеру (визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням), яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; 
заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми, таким чином (2 102,00*200%=4 204,00 грн).
Отже, ураховуючи характер спору заявникові необхідно сплатити судовий збір 
за подання касаційної скарги у розмірі 4 204,00 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
У касаційній скарзі заявник зазначає, що оригінал квитанції про сплату судового збору було долучено до касаційної скарги, що подана до Верховного Суду 
у грудні 2023 року.
Верховний Суд не бере до уваги дане посилання заявника, оскільки відповідно 
до вимог ЦПК України заявник при подачі касаційної скарги зобов`язаний 
надати докази сплати судового збору.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Визнати наведені  ОСОБА_1  підстави 
для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського 
районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року неповажними.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року залишити без руху.
Надати  ОСОБА_1  для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                Б. І. Гулько