ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2025 р.           Справа№ 910/16247/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мальченко А.О.
суддів:            Козир Т.П. 
          Скрипки  І.М. 
 
при секретарі судового засідання Линник А.М.,  
розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича
на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 року
у справі № 910/16247/23 (суддя В.В. Бондарчук)
за позовом Фізичної особи-підприємця Владичук Галини Іванівни
до Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича
про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 752600,00 грн
за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

                                                    ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року Фізична особа-підприємець Владичук Галина Іванівна (далі - ФОП Владичук Г.І.) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича (далі - ФОП Гордін В.М.) про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 752 600,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/16247/23 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича на користь Фізичної особи-підприємця Владичук Галини Іванівни матеріальну шкоду у розмірі 752 600,00 грн, витрати на проведення товарознавчого дослідження у розмірі 25 000,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000,00 грн та 11 289,00 грн судового збору.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано нормами статей 11, 15, 16, 22, 1166 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), частини 2 статті 224, статті 225 Господарського кодексу України (далі також - ГК України), застосувавши які до встановлених судом обставин заподіяння відповідачем позивачу реальних збитків у розмірі ринкової вартості належного позивачу майна, - дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог у повному обсязі. Судом також на підставі ст.ст. 123, 129 ГПК України покладено на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу та залучення експерта (проведення товарознавчого дослідження).
Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Фізична особа-підприємець Гордін Вадим Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги за апеляційною скаргою, відповідач вказує на недотримання судом норм процесуального права в частині належного повідомлення про наявність судового провадження. Відповідач не погоджується із обставинами, викладеними у Акті від 04.01.2023 стосовно  того, що залиття приміщень позивача сталось внаслідок виходу з ладу сантехнічного обладнання, яке знаходиться у орендованих відповідачем приміщеннях. Скаржник наголосив на тому, що у період з 03.01.2023 до 05.01.2023 він перебував у іншому місці, а тому не міг бути присутнім під час огляду приміщень та складання вищевказаного акту від 04.01.2023, на підтвердження чого долучив до апеляційної скарги довідку-підтвердження від 29.11.2024. Вважає, що позивач використовувала орендоване приміщення не за цільовим призначенням, а також створювала умови, які сприяли збільшенню шкоди, завданої її майну залиттям. Також, відповідач не погоджується із висновком експерта №74/12.1/2023 від 16.06.2023, наводячи обставини, які на його думку свідчать про те, що висновок експерта є неналежним доказом у справі. У підсумку, апелянт вважає, що ним повністю доведено відсутність вини у спричиненні реальних збитків позивачу. 
Відповідач також не погодився з висновком суду про наявність підстав для покладення на нього витрат позивача на професійну правничу допомогу, оскільки додаткова угода №1 до договору не підписана сторонами та, в свою чергу, просив у випадку задоволення апеляційної скарги, покласти витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн на позивача.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Скрипки І.М.
Скаржником в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване неотриманням копії оскаржуваного рішення засобами поштового зв`язку та отриманням такої копії лише 24.09.2024, про що міститься відмітка в матеріалах справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16247/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/16247/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
31.10.2024 матеріали справи № 910/16247/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/16247/23 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.
09.12.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої додано доказ сплати судового збору.
Враховуючи, що суддя Агрикова О.В. перебувала у відпустці з 16.12.2024 року до 17.12.2024, розгляд вищевказаного клопотання та питання щодо подальшого руху апеляційної скарги вирішено після виходу судді Агрикової О.В. з відпустки.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 поновлено Фізичній особі-підприємцю Гордіну Вадиму Миколайовичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/16247/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено скаргу до розгляду на 29.01.2025. Фізичній особі-підприємцю Владичук Галині Іванівні встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 06.01.2025.
03.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. Також, просить покласти судові витрати позивача на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 42 000,00 грн на відповідача.
Вважає, що судом повно та всебічно досліджено обставини, що мають значення для розгляду спору по суті та до цих обставин застосовано норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини сторін. Апеляційна скарга не спростовує обставин, встановлених судом. Докази, надані  відповідачем про те, що він був відсутнім у м. Києві на дату складення акту про залиття від 04.01.2023, не можуть вважатися належними та допустимими. Відповідачем не спростовано висновки експерта, викладені у висновку №74/12.1/2023 від 16.06.2023 та відповідність цього висновку вимогам ст. ст. 98, 101 ГПК України.
22.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича, адвоката Прийменко О.О. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
23.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича, адвоката Прийменко О.О. надійшла заява, якою долучено до матеріалів справи докази надсилання сторонам клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
У зв`язку із перебуванням судді Агрикової      О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 06.01.2025 по 30.01.2025, здійснити розгляд даної справи 29.01.2025 у визначеному складі суду неможливо.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/307/25 від 23.01.2025 у зв`язку перебуванням судді Агрикової      О.В., яка входить до складу колегії суддів у відпустці з 06.01.2025 по 30.01.2025, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/16247/23.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/16247/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Скрипки І.М. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/16247/23, призначену на 29.01.2025 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Скрипки      І.М.
Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання представника Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича, адвоката Прийменко О.О. про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.                               
29.01.2025 у судовому засіданні розгляд справи відкладено на 05.02.2025 у зв`язку з клопотанням відповідача, яке вмотивоване необхідністю ознайомлення зі змістом відзиву на апеляційну скаргу. 
05.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про призначення у даній справі судової експертизи, проведення якої доручити Українському центру експертизи та оцінки, та на вирішення якої поставити ряд питань: 
- Чи виконано рукописний текст у Акті про залиття від 04.01.2023 у рядку «ФОП Гордін В.М.» - Гордіним Вадимом Миколайовичем ?    
- Чи виконано підпис у Акті про залиття від 04.01.2023 від імені Гордіна Вадима Миколайовича - Гордіним Вадимом Миколайовичем чи іншою особою?
- Чи виконано рукописний текст у Акті про залиття від 04.01.2023 у рядку «ФОП Гордін В.М.» , а також підпис від імені Гордіна Вадима Миколайовича під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)?
          В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали клопотання про призначення експертизи, представник позивача проти призначення такої заперечила, вказуючи на відсутність необхідності її призначення та необґрунтованість самого клопотання. 
          Колегія суддів, вислухавши думки учасників судового розгляду, порадившись, дійшла висновку про необґрунтованість клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, зважаючи на суперечливу поведінку відповідача, який стверджує про те, що не приймав участі у складанні акту про залиття, і відповідно його не підписував фізично, і водночас просить поставити на вирішення експертизи питання про те, чи виконано підпис від імені Гордіна Вадима Миколайовича під впливом збиваючих факторів (природних, штучних).
            05.02.2025 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Фізичної особи-підприємця Владичук Галини Іванівни є виробництво іншого одягу й аксесуарів.
01.11.2022 між Фізичною особою-підприємцем Владичук Галиною Іванівною (далі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохолдінг» (далі - орендодавець) укладено договір оренди нежитлового приміщення №069/0111/22, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Київська область, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок 19, корпус 5 на 3 поверсі.
Згідно з п. 2.1. договору приміщення, що орендується, надається орендарю для організації та ведення швейного виробництва спеціалізованої діяльності із дизайну.
Цей договір набирає чинності із моменту його підписання і діє 11 (одинадцять) календарних місяців (п. 4.1. договору).
06.12.2022 між Фізичною особою-підприємцем Гордіним Вадимом Миколайовичем (далі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохолдінг» (далі - орендодавець) укладено договір оренди нежитлового приміщення №13/0612/22, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Київська область, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок 19, корпус 5 на 4 поверсі.
У відповідності до п. 2.1. договору приміщення, що орендується, надається орендарю для організації вирощування акваріумних рибок.
Цей договір набирає чинності із моменту його підписання і діє 2 роки і 11 (одинадцять) календарних місяців (п. 4.1. договору).
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний), а також морське рибництво (аквакультура), прісноводне рибництво (аквакультура), оптова торгівля живими тваринами, тощо.
04.01.2023 в орендованому позивачем приміщенні, зокрема в офісі №303 за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, буд. 19, корп. 5 на 4 поверсі, сталося залиття, про що позивачем, відповідачем та орендодавцем - ТОВ «Агрохолдінг», а також за участю ТОВ «Карат-Ліфткомплект» складено акт про залиття водою приміщення та нанесення збитків майну від 04.01.2023.
Зокрема, у цьому акті зазначено: « 04.01.2023 у приміщенні за адресою: м. Вишгород, Київська область, вул. Шолуденка, буд. 19, корп. 5, офіс 303, яке використовується ФОП Владичук Г.І. на підставі договору оренди від 01.11.2022 №06/0111/22, сталось залиття приміщення по причині виходу з ладу сантехнічного обладнання орендаря ФОП Гордіна В.М., що знаходиться на 4-му поверсі вище, розташованого за адресою: м. Вишгород, Київська обл., вул. Шолуденка, буд. 19, корп. 5, офіс 405, згідно договору оренди від 06.12.2022 №13/0612/22. 
ФОП Гордіна В.М. було запрошено прибути за адресою: м. Вишгород, Київська обл., вул. Шолуденка, буд. 19, корп. 5, офіс 303, 04.01.2023 о 10.00 год. для огляду приміщення та складання акту про залиття водою приміщення та нанесення збитків майну. Перелік пошкодженого майна зазначено у додатку 1 до цього акту, який є невід`ємною частиною. У вказану дату 04.01.2023 о 10.00 год. ФОП Гордін В.М. прибув та оглянув приміщення та погодився із фактом залиття».
Цей акт та додаток №1 до нього із переліком пошкодженого майна, підписано ФОП Гордіним В.М. без будь-яких зауважень.
16.02.2023 з метою підтвердження розміру завданого матеріального збитку, позивач звернувся до ТОВ «Незалежна судова експертиза і оцінка» із заявою про проведення товарознавчого дослідження пошкодженого під час залиття майна, наведеного у додатку №1 до акту про залиття водою приміщення та нанесення збитків майну від 04.01.2023.
Відповідно до висновку експерта ТОВ «Незалежна судова експертиза і оцінка» №74/12.1/2023 від 16.06.2023:
1. Товар зазнав пошкоджень та має дефекти, які виникли в результаті затоплення: прямої дії води або наслідками намокання. Товар має сліди вогкості, брудний в результаті затоплення водою з сумішками бруду та вапняного пофарбування стін та стелі. На товарі візуально визначено вогкі плями, сліди цвілі. Одяг втратив товарний вигляд, має характерний неприємний запах. Виявлені дефекти класифікуються як: післявиробничі дефекти готового одягу внаслідок зберігання; дефекти наявні, невимірні, недопустимі, неусувані.
           2. Використання товару за наявності виявлених дефектів за призначенням неможливе. Реалізація товару за наявності виявлених дефектів неможлива.
3. Ринкова вартість товару до пошкодження становила 752 600,00 грн.
4. Розмір матеріальної шкоди (реальних збитків), нанесеної внаслідок пошкодження товару становить 752 600,00 грн.
07.09.2023 ФОП Владичук Г.І. надіслала на юридичну адресу ФОП Гордіна В.М. вимогу, в якій просила протягом 24 годин з моменту пред`явлення цієї вимоги відшкодувати збитки, завдані внаслідок залиття 04.01.2023 за адресою: м. Вишгород, Київська обл., вул. Шолуденка, буд. 19, корп. 5, офіс 303 у розмірі 752 600,00 грн.
Проте, дана вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення ФОП Владичук Г.І. до суду із цим позовом про стягнення із ФОП Гордіна В.М. матеріальної шкоди у розмірі 752 600,00 грн.
Предметом спору у справі, що переглядається є вимога позивача про стягнення з відповідача реальних збитків, завданих майну позивача внаслідок неправомірних дій відповідача, у розмірі ринкової вартості цього майна.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Так, за змістом статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення;   відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до частини другої статті 20 ГК України права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.
Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно із частиною другою статті 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 Господарського кодексу України).
Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, яке пов`язане з утиском її інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених нею витратах, у втраті або пошкодженні її майна, або ж у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду у повному розмірі.
Таким чином, за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.
Так, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем у апеляційній скарзі, внаслідок залиття орендованого позивачем приміщення, яке знаходиться за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, буд. 19, корп. 5, 3 поверх, офіс 303, пошкоджено майно, яке належить ФОП Владичук Г.І.
Судом першої інстанції встановлено, що залиття сталось у зв`язку з виходом з ладу сантехнічного обладнання, яке належить відповідачеві та знаходиться у нежитловому приміщенні, яке орендується останнім за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19, корп. 5, 4 поверх, офіс 405, що підтверджується актом про залиття водою приміщення та нанесення збитків майну від 04.01.2023.
Як встановлено апеляційним судом під час апеляційного перегляду спору, акт про залиття водою приміщення та нанесення збитків майну від 04.01.2023 та додаток №1 до цього акту підписано представниками ФОП Владичук Г.І., ТОВ «Агрохолдінг» (власник орендованих приміщень та орендодавець), ТОВ «КАРАТ-ЛІФТКОМПЛЕКТ» та ФОП Гордіним В.М. особисто.
Колегія суддів відхиляє подані відповідачем докази у вигляді довідки-підтвердження від 29.11.2024, оскільки, як мотивовано зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, за своєю суттю довідка від 29.11.2024 є заявою свідка. 
Разом з цим, за нормою ст. 88 ГПК України, показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.
За нормою ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Колегія суддів враховує, що навіть шляхом візуального порівняння підписів та написання слів «ФОП Гордін В.М.» на акті від 04.01.2023 та додатку №1 до цього акту, а також заяв про ознайомлення з матеріалами справи та на отримання копії судового рішення (арк. 135, 136), можна дійти висновку, що вони зроблені однією особою - Гордіним В.М.
При цьому, згаданий акт підтверджує виключно обставини залиття приміщень, орендованих позивачем та належного йому майна, а не наявність вини відповідача у цих подіях.
Вина заподіювача шкоди, як уже було зауважено вище, - презюмується. Тобто, відповідач вважається винним у заподіянні шкоди майну позивача до тих пір, поки не надасть докази протилежного.
Разом з цим, відповідачем не було жодних доказів на спростування встановлених у акті від 04.01.2023 обставин спричинення сантехнічним обладнанням, що знаходиться у орендованих відповідачем приміщенням, затоплення внаслідок якого було пошкоджено майно позивача. Апеляційна скарга містить достатньо тверджень відповідача про те, що: у акті не вказано, яке саме обладнання спричинило затоплення, та що цьому передувало; акт не містить доказів приналежності сантехнічного обладнання, яке спричинило затоплення відповідачу.   
Втім, акт від 04.01.2023 і не повинен містити таких уточнень, оскільки має на меті зафіксувати подію та причетність винних осіб до цієї події. Відповідно, відсутність уточнень, на які посилається відповідач, не спростовує наявність обставин, які ці акт засвідчує разом із додатком, а саме: обставини пошкодження належного позивачу майна внаслідок затоплення орендованого ним приміщення.   
Тобто акт підтверджує обставини наявності збитків. Натомість, відповідач у апеляційній скарзі ці обставини не спростовує.
Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, протиправна поведінка відповідача полягає у недбалому ставленні до обладнання, яке знаходиться в орендованому ФОП Гордіним В.М. приміщенні.
У зв`язку із виходом з ладу обладнання відповідача відбулось залиття орендованого позивачем приміщення та пошкодженням його майна, яке не підлягає використанню за призначенням, що також підтверджується висновком експерта ТОВ «Незалежна судова експертиза і оцінка» №74/12.1/2023 від 16.06.2023 за результатами проведення товарознавчого дослідження.
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про те, що судом не зазначено, у чому саме полягала протиправна поведінка відповідача, що саме відбулось з обладнанням, що було кваліфіковане як вихід з ладу, а також не встановлено факт взаємозв`язку цих двох факторів, якщо вони дійсно були наявні.
Однак, ці обставини зафіксовані у акті від 04.01.2023.
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що саме на сторони покладено обов`язок доводити обставини, на які вони посилаються (ст. 74 ГПК України). Тобто, саме відповідач мав подати докази того, що усе сантехнічне обладнання, що знаходиться в орендованому ним приміщенні на момент залиття було у справному стані, а також докази того, що залиття сталось з вини інших осіб.   
Такі докази у матеріалах справи та апеляційної скарги відсутні. Те, що з 03.01.2023 до 05.01.2023 відповідач міг відвозити гуманітарну допомогу, не спростовує обставини, встановлені у акті від 04.01.2023 року.
Як зазначено судом вище, саме на відповідача покладено обов`язок довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
І як уже було також зауважено, відповідач не надав жодних доказів на спростування тієї обставини, що залиття орендованого позивачем приміщення за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, буд. 19, корп. 5, 3 поверх, офіс 303 сталося не з вини ФОП Гордіна В.М.
Визначаючи вартість завданих збитків, суд першої інстанції послався на висновок експерта ТОВ «Незалежна судова експертиза і оцінка» №74/12.1/2023 від 16.06.2023, виготовлений за результатами проведення товарознавчого дослідження, та відповідно до якого розмір матеріальної шкоди (реальних збитків), нанесеної внаслідок залиття та пошкодження товару, становить 752 600,00 грн.
Відповідач у апеляційній скарзі наводить обставини, які, на його думку, є суттєвими та вказують на те, що згаданий висновок не є належним доказом. Колегія суддів ці доводи відхиляє. Так, як уже було зауважено, предметом позовних вимог є стягнення реальних збитків. Відповідно, розмір таких збитків визначається вартістю пошкодженого майна, тобто розміром тих грошових коштів, які позивач має витратити для того, щоб мати у своїй власності майно аналогічне тому, яке було пошкоджене. Позивач не заявляв вимоги про стягнення неотриманих доходів, як помилково вважає відповідач посилаючись на те, що експертом не враховано відсутність реалізації цього товару, або, що товар було придбано за рік до затоплення і т.д. Ці обставини мали б значення за умови визначення позивачем збитків у розмірі неотриманих доходів.
Однак, як уже було зазначено, позивачем заявлено реальні збитки, тому висновок експерта №74/12.1/2023 від 16.06.2023, яким визначено вартість пошкодженого майна є обґрунтованим та достатнім доказом збитків.
За змістом ст. 101 ГПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду (ч.ч. 1, 2, 5, 6).
За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав (ч. 7 ст. 101 ГПК України).
Відповідно до ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.
У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.
У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.
Надаючи оцінку висновку експерта №74/12.1/2023 від 16.06.2023 року колегія суддів враховує, що дослідження проведено кваліфікованим експертом - Арашиним О.Л., судовим експертом, який має вищу освіту зі ступенем магістра, стаж експертної роботи з 2021 року, експертні спеціальності та кваліфікацію судового експерта: 12.1 - «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» - свідоцтво №15-21/П, видане на підставі рішення Кваліфікаційної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 20.04.2024 року №4. Відповідно до ст. 70 та п.2 ст. 102 КПК України про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок та за ст. 385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків експерт обізнаний.
Висновок підготовлений для подачі його до суду.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що поданий позивачем висновок експерта №74/12.1/2023 від 16.06.2023 відповідає вимогам ст. 98 ГПК України та є належним доказом вартості майна, належного позивачу та пошкодженого внаслідок залиття.
За встановлених обставин наявності у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Владичук Галини Іванівни про стягнення із Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича матеріальної шкоди у розмірі 752 600,00 грн.
Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують. Апеляційна скарга у цілому зводиться до заперечення відповідачем встановлених судом першої інстанції обставин, а також до міркувань про те, які б ще обставини мав дослідити суд першої інстанції. Разом з цим, заперечення обставин, за відсутності доказів на підтвердження своїх доводів, не має доказової сили в силу вимог Глави 5 ГПК України.
Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у 30 000,00 грн.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги №24/01-23 від 24.01.2023, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Федоришин, Покотило та партнери», додаткову угоду №1 до цього договору, платіжну інструкцію №135 від 26.01.2023 на суму 30 000,00 грн.   
Згідно із п. 4.1. договору, вартість послуг бюро і порядок розрахунків щодо кожного окремого завдання клієнта, вказується в додаткових угодах до договору.
Відповідно до п. 3 додаткової угоди №1, клієнт сплачує бюро вартість послуг у розмірі 30      000,00 грн протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання цієї додаткової угоди за банківськими реквізитами, вказаними в цій додатковій угоді.
Встановивши, що позивачем надано суду належні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в межах цієї справи у розмірі 30 000,00 грн, суд першої інстанції, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги у цій частині зводяться лише до того, що додаткова угода №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №24/01-23 від 24.01.2023 не підписана сторонами. Втім, ці доводи спростовуються наявною у матеріалах справи копією угоди (арк. 77). 
Так, додаткова угода підписана обома сторонами шляхом проставлення підписів уповноважених на це осіб: від Бюро - керуючою бюро М.Б. Покотило, а від Клієнта - Г.І. Владичук.
У зв`язку з встановленим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду у цій частині.
Колегія суддів також відхиляє доводи відповідача щодо неповідомлення відповідача про розгляд спору, обґрунтовані тією обставиною, що він не проживає за адресою, на яку направлялись листи позивача та суду першої інстанції.
У цій частині колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що уся кореспонденція направлялась йому за адресою: 04208, Україна, 04208, місто Київ, пр. Правди, будинок 88, корпус б, квартира 101, що є юридичною адресою Фізичної особи-підприємця відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Матеріали справи містять відмітки пошти про те, що поштові повідомлення повертаються у зв`язку із закінченням терміну зберігання та відсутністю адресата за вказаною адресою. Втім, оскільки ця адреса є юридичною адресою підприємця, колегія суддів вважає, що і позивач, і суд вжили достатньо заходів, передбачених законом, для повідомлення відповідача про наявність судового провадження за його участю.
Колегія суддів також зауважує, що відповідачем не оскаржуються покладені на нього судові витрати на проведення експертизи, тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 269 ГПК України, колегія суддів у цій частини рішення суду першої інстанції не переглядає.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 1    ст. 269 ГПК України    встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/16247/23 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.   
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника - Фізичну особу-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича.
Керуючись ст.ст. 253-255, 269, 275-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -      
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гордіна Вадима Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/16247/23 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 року у справі №910/16247/23 залишити без змін.
3. Матеріали справи №910/16247/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
          
          Повний текст постанови складено 07.02.2025.  

Головуючий суддя                                                            А.О. Мальченко 

Судді                                                                                Т.П. Козир

                                                                                І.М. Скрипка