Номер провадження: 33/813/537/25
Номер справи місцевого суду: 522/3752/24 
Головуючий у першій інстанції Лагода К.О. 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2025 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю:
секретаря Козлової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грошева Катерина Олександрівна, на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 16 січня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто з неї на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Відповідно до адміністративних матеріалів, 24 лютого 2024 року, о 12:15 год.,  ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 по пр..Шевченка 25 у м. Одесі,в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме Alcotest Drager 7510, згідно з яким в крові ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0,90 % (промілей), чим вона порушила пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Приморського районного суду міста Одеси від 16 січня 2025 року про визнання винною і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с. 51-52).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 27.01.2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грошева К.О., звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 53-63).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні  ОСОБА_1 , додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до неї адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 851661 від 24.02.2024 року (а.с.1);
- тестуванням ОСОБА_1 на алкоголь за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, результат тесту склав 0,90 ‰, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень (а.с.4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень (а.с.5);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.7);
- відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції (а.с.40).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , встановленою постановою Приморського районного суду міста Одеси від 16 січня 2025 року в порушенні нею вимог п. 2.9а ПДР, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грошева К.О., посилається на те, що вона не була згодна з результатами огляду на стан сп`яніння і відповідно до умов законодавства працівники поліції повинні були в разі її незгоди з результатами огляду запропонувати пройти його у закладі охорони здоров`я.
Проте, вищезазначені доводи є безпідставними, виходячи з наступного.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до ч.2. ч.3, ч.4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не висловлювала ніяких заперечень проти результатів огляду, не вказувала, що такі результати є хибними чи б то сумнівними, не зверталася до правоохоронців з вимогою щодо направлення її до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду лікарем, а тому з огляду на положення пункту 6 Порядку, у поліцейських не виникало обов`язку направити водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. С
Це пов`язано з тим, що системний аналіз наведених норм свідчить про те, що у працівників поліції виникає обов`язок пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди водія з результатами такого огляду.

Доводи апеляційної скарги щодо некоректності роботи приладу Drager 7510 та відповідно недопустимість доказів, отриманих з нього та щодо не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 про можливість на її вимогу оглянути сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не заперечувалися результати, отриманні приладом, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння в графі «з результатами згоден» та роздруківка з газоаналізатору «Alcotest Drager 7510», тест № 758 підписані ОСОБА_1 без будь-яких зауважень (а.с. 4). 
В подальшому, правопорушник ОСОБА_1 сертифікату або свідоцтва про повірку приладу огляду під час проходження огляду надати не просила, в суді першої інстанції або під час апеляційного перегляду нею та її адвокатом клопотань про витребування таких доказів також не заявлялось.

Доводи захисника Стадіонової Е.О. про те, що 24.02.2024, о 17 год. 45 хв. ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння самостійно у медичному закладі, не заслуговують на увагу і суперечать вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з ч.4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами такого огляду проводиться в присутності поліцейського, внаслідок чого огляд, який пройшла ОСОБА_1 є недійсним, а висновок за його результатами є недопустимим доказом, про що прямо зазначено у ч.5 ст.266 КУпАП.
Крім того, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у лікарському закладі «за самозверненням» проведено 24.02.2024 о 17 год. 45 хв., тобто після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися права, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 851661, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень та з якого вбачається, що останній права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, були роз`ясненні.

Що стосується посилань апелянта на самостійне збирання судом доказів його винуватості, апеляційний суд вважає їх безпідставними.
В даному випадку суд діяв в межах ст.ст. 245, 280 КУпАП якими передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Діючи в межах норм КУпАП, саме з метою з`ясування всіх фактичних обставин справи, вини особи, судом і було витребувано для огляду в судовому засіданні технічно спроможні відеозаписи з н.б.к. 471358 та 471930, посилання на які наявні у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 851661 від 24.02.2024 року (а.с.38).

Щодо доводів апелянта про те, що працівниками поліції було порушено вимоги КУпАП та Інструкції, у зв`язку з чим було порушено право на захист ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає їх необґрунтованими належними та допустимими доказами, адже дії поліцейських ОСОБА_1 та її захисником не оскаржувались, а також такі докази ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду не надавались.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд враховує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах, які будучи проаналізованими, не викликають сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грошева Катерина Олександрівна, залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 16 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     С.М. Сегеда