ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №632/1084/24 Головуючий 1 інстанції: Босняк М.М.
Провадження №33/818/59/25                         Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП         

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Гончарова С.В. на постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 серпня 2024 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції
Судом встановлено, що 21 червня 2024 року о 23-40 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubisi Lanser», д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , по перехрестю вулиць Харківська – Спортивна у м.Первомайський Лозівського району Харківської області у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
В апеляційній скарзі захисник Гончаров С.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування  ОСОБА_1  транспортним засобом «Mitsubisi Lanser», д.н.  НОМЕР_1 .Вказав, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу «Mitsubisi Lanser», не виявили у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не роз`яснили останньому права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Зазначив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 , проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП. Наголосив, що рапорт працівника поліції не містить необхідних реквізитів та резолюції посадової особи до відома якої доводилася інформація. Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважає, що ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання, висловлював свої заперечення на незаконні дії поліцейських. Наданий відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не містить даних, які б дозволили ідентифікувати технічний засіб та не відображає цілісної картини події і обстановки. 

Позиції учасників апеляційного провадження
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Зольнікова В.О., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися. Захисник Зольнікова В.О. подала до Харківського апеляційного суду клопотання про проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі її та ОСОБА_1 , а тому апеляційний розгляд відбувся за їх відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №289288 від 22 червня 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21 червня 2024 року (тест позитивний 1,72 проміле); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №264 від 22 червня 2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22 червня 2024 року; рапорт інспектора СРПП ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області О.Котовчихіна; дані відеозаписів з нагрудних камер поліцейських.

Доводи захисника Гончарова С.В. про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mitsubisi Lanser», д.н. НОМЕР_1 ., є необґрунтованими.
Відповідно до даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського  ОСОБА_1  під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування ним вказаним автомобілем. Також з рапорту інспектора СРПП ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області О.Котовчихіна вбачається, що 21 червня 2024 року о 23-40 год. в м.Первомайський Харківської області на перехресті вул.Харківська та вул.Спортивна було зупинено автомобіль «Mitsubisi Lanser», д.н.  НОМЕР_1 .під керуванням водія ОСОБА_1 . 
Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сукупністю доказів, які є у матеріалах справи.
Доводи сторони захисту про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності. 
Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

З матеріалів справи, зокрема з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається,що поліцейським у водія  ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, почервоніння обличчя.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер. 

Враховуючи, що зупинка транспортного засобу «Mitsubisi Lanser», д.н.  НОМЕР_1 .під керуванням водія ОСОБА_1 відбулася о 23-40 год. 21 червня 2024 року, тобто під час комендантської години, яка діє під час воєнного стану в Україні, посилання захисника Гончарова С.В. на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, є безпідставними.

Твердження сторони захисту про недопустимість наданого відеозапису, в якості доказу, через те, що він не містить даних, які б дозволили ідентифікувати технічний засіб та не відображає цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.
Зазначений відеозапис наданий відповідними посадовими особами та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 , проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, є безпідставними та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті захисником законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також, відповідно до ч.3 ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено,  ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на перехресті вул.Харківська та вул.Спортивна в м.Первомайський Харківської області, під час керування автомобілем «Mitsubisi Lanser», д.н. НОМЕР_1 , тобто поза межами території будь-якої військової частини. В процесі спілкування з інспекторами водій не надавав документів, які б підтверджували те, що він є військовослужбовцем. Також, суду першої інстанції та апеляційному суду відповідних документів на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу  ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, не надано. 

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в рапорті працівника поліції необхідних реквізитів та резолюції посадової особи до відома якої доводилася інформація, в даному випадку не може бути визнано істотним порушенням, оскільки саме по собі не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, є безпідставними, оскільки винуватість  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом. 

Змоменту вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гончарова С.В. залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                                         А.І. Люшня