ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 р. 	Справа № 520/21931/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, по справі № 520/21931/24
за позовом               ОСОБА_1  
до              Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської  охорони ДПС України)                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення компенсації сум утриманого податку на доходи фізичних осіб з індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.09.2021 позивачу, ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу, ОСОБА_1 компенсацію сум утриманого податку на доходи фізичних осіб з індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.09.2021 у сумі 43 102,13 грн. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 частково задоволено позов.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення компенсації сум утриманого податку на доходи фізичних осіб з індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.09.2021 позивачу, ОСОБА_1 .
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони ДПС України) виплатити позивачу, ОСОБА_1 компенсацію сум утриманого податку на доходи фізичних осіб з індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.09.2021.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує про відсутність обов`язку здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб. Зазначає, що нараховані та виплачені відповідачем грошові кошти ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2024 у справі № 520/22322/23 не є грошовим забезпеченням, а тому судом застосовані норми матеріального права, які не мали бути застосовані.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 08.02.2018 по 02.09.2021 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України). 
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 283-ОС від 02.09.2021, позивача виключено зі списків частини та знято з усіх видів забезпечення з 02.09.2021.
У період проходження військової служби позивачу не у повному розмірі виплачувалася індексація грошового забезпечення.
Вважаючи, що відповідач протиправно не виплачував усі належні йому види грошового забезпечення впродовж служби позивача, останній звернувся до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №520/22322/23 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, з урахуванням проведених виплат; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різниці грошового забезпечення, що склалася у березні 2018 року, за період з 01.03.2018 по 02.09.2021 з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, у загальній сумі 6336,50 грн.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2024 у справі Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №520/22322/23 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різниці грошового забезпечення, що склалася у березні 2018 року, за період з 01.03.2018 по 02.09.2021, з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, у загальній сумі 6336,50 грн.
Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різниці грошового забезпечення, що склалася у березні 2018 року, за період з 01.03.2018 по 02.09.2021, з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, у загальній сумі 139      684 грн. 89 коп. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі № 520/22322/23 залишено без змін.
Згідно довідки №93 від 15.07.2024, яка додана до позовної заяви, вбачається, що військовою частиною відповідно до рішення суду здійснено перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з грудня 2015 по лютий 2018 років, нараховано 81 095,28 грн., з яких утримано 14 597,15 грн. (18% ПДФО), 1 216,48 грн. (1,5% військового збору), та до виплати сума становила 65 281,70 грн.
Крім того, в матеріалах справи наявний скрін про зарахування на картковий рахунок позивача 16.07.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від у справі №520/22322/23 індексації грошового забезпечення у сумі 177 678,04 грн.
З метою отримання інформації про виконання рішення суду в адміністративній справі №520/22322/23, представник позивача звернувся із заявою до Військової частини НОМЕР_1 .
На адресу представника позивача надійшов лист від 24.07.2024 за №09/ЗПІ-2/3, яким Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що при виконанні рішення суду, компенсація сум утриманого податку з доходів фізичних осіб не проводилася.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виплачуючи позивачу індексацію грошового забезпечення за період для розрахунку, відповідач повинен був провести одночасну компенсацію суму податку на доходи фізичних осіб.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно правового спору, апеляційний суд виходить із такого.
Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
15 січня 2004 року постановою Кабінету Міністрів України № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок №44).
31 травня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 375 «Про внесення змін до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», згідно із якими грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Згідно з пунктами 3-5 Порядку № 44, виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
У п.4 Порядку № 44 зазначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення
Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Відповідно до п.168.5 ст.168 ПК України, суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
У контексті викладених норм слідує висновок, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже, при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям, утримана сума податку з доходів фізичних осіб підлягає поверненню шляхом виплати відповідної компенсації в розмірі суми утриманого податку.
Доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб з посиланням на те, що така виплата доходу відбулася на виконання рішення суду, і такий дохід не пов`язаний з виконанням обов`язків несення служби, колегія суддів відхиляє, оскільки при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення при звільненні зі служби у день звільнення, грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена позивачу одночасно з виплатою йому грошового забезпечення.
Таким чином, саме неправомірні дії відповідача слугували підставою несвоєчасної виплати позивачу грошового забезпечення (не в день звільнення).
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 22.06.2018 у справі № 812/1048/17, від 25.06.2020 у справі № 825/761/17.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб із грошового забезпечення позивача виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2024 у справі № 520/22322/23, без рівноцінної компенсації втрат доходів є протиправними.
Вказаний висновок є підставою для задоволення позову.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 по справі № 520/21931/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко