Ухвала
Іменем України
 
30 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 134/2308/23
провадження № 61-7317ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:   Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за виконання будівельних робіт, пені та матеріальної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за виконання будівельних робіт, пені та матеріальної шкоди.
 
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 20 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.
 
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 20 березня 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовив. Позовну заяву повернув ОСОБА_1 .
 
Не погодившись з указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
 
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 27 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області                    від 20 березня 2024 року повернув заявнику у зв`язку з тим, що під текстом апеляційної скарги підпис відсутній.
 
14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду                    від 27 вересня 2024 року у цій справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу (№ 5019/3/216-24 від 15.11.2024), в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 вересня           2024 року та скерувати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. 
 
Також вказує, що судом апеляційної інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не було враховано практику Верховного Суду.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія судів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
 
За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги заявнику не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
 
За приписами частини першої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі.
 
Апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи (частина третя статті 356 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
 
В ухвалі від 27 вересня 2024 року Вінницький апеляційний суд зазначив, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить підпису особи, яка її подала, під текстом апеляційної скарги, тому відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню.
 
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11 вересня 2024 року у справі                       № 930/191/23 зазначила, що належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), що свідчитиме про дійсне схвалення автором документа його тексту та унеможливить спотворення його змісту. Такий підхід запобігатиме зловживанню заявником своїми процесуальними правами в частині оспорення юридичної сили документа (його підписання чи непідписання), а також усуватиме сумніви в інших учасників відповідних правовідносин щодо правових наслідків подання такого документа. Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що такий підхід не звужує обсягу існуючих процесуальних прав учасників судового процесу, а створює підґрунтя для належного використання таких прав та запобігає їх зловживанню. У такому разі потреба в дотриманні завдання відповідного судочинства превалює над бажанням особи розташувати підпис в іншому місці, ніж під текстом його документа, особливо коли таке бажання не має переконливого обґрунтування. Отже, належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності).
 
З огляду на зазначене, обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року, не порушивши при цьому право ОСОБА_1 на доступ до суду.
 
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та на законність судового рішення не впливають, зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.
 
Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про розгляд касаційної скарги в його присутності.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за виконання будівельних робіт, пені та матеріальної шкоди.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                             А. Ю. Зайцев 
 
Є. В. Коротенко
 
                                                                                              М. Ю. Тітов