ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/31100/24
Провадження № 33/820/63/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Косюка Р.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2024 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки.
Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору. 
За постановою суду, 08 листопада 2024 року о 19 год 20 хв на вул. Кармелюка, 3/5 у м. Хмельницькому ОСОБА_1 керував автомобілем "КІА", номерний знак НОМЕР_1 , на порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР) не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного правого бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль "Chevrolet", номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Після цього ОСОБА_1 на порушення п.п.2.10 «а», 2.10 «є» ПДР залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) та вживав алкогольні напої після вказаної ДТП за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Хмельницького міськрайонного суду від 25 листопада 2024 року змінити та закрити провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. 
Уважав, що постанова судді місцевого суду є незаконною і необґрунтованою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП. 
Зазначав, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі важливі обставини справи, що й призвело до постановлення хибного судового рішення через порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права.
Зауважував, що на доданому до матеріалів справи відеозаписі не міститься ані прямих доказів, ані його пояснень щодо того, що він вживав алкогольні напої. 
Стверджував, що працівники поліції порушили вимоги ст.266 КУпАП та п.6, п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість при проведенні огляду на стан алкогольного спяніння його, оскільки не провели відповідний огляд на місці, не виписали направлення до найближчої лікарні, не доставляли його до медичного закладу та дійшли передчасного висновку про вживання ним алкогольних напоїв після ДТП за його участю. 
Наголошував, що суддею місцевого суду було порушено його право на захист, оскільки він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи щодо притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, бо відповідного протоколу він не отримував, в ньому не розписувався, а будь-які судові повідомлення про час і місце розгляду вказаної справи йому не надходили. 
Також звертав увагу суду на те, що суддею Піндраком О.О. грубо порушено вимоги чинного КУпАП, бо при об`єднанні справ ним проігноровано той факт, що на даний час Хмельницьким міськрайонним судом відносно нього ( ОСОБА_1 ) розглядається справа №686/10993/24 про його притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, рішення у справі не прийнято.
Тому, всі наявні у провадженні судді Піндрака О.О. адміністративні справи відносно нього мали би бути передані судді, який раніше почав розглядати справу №686/10993/24, і вже тим суддею мало би вирішуватися питання про об`єднання всіх цих справ. Однак суддя Піндрак О.О. проігнорував вимоги ст.36 КУпАП, чим грубо порушив його право на захист.
Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що і призвело до прийняття протизаконного рішення. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Косюка Р.М. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення права на захист слід зазначити таке. 
Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
За наявності відомостей про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи (підписи у відповідних графах протоколів про адміністративні правопорушення), нез`явлення його без поважних причин до суду першої інстанції не перешкоджало розгляду справи в його відсутності.
Водночас, у процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю забезпечено та відновлено його права, передбачені ст.268 КУпАП, серед іншого: давати пояснення, подавати докази, користуватися юридичною допомогою адвоката тощо.
Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах, заявлених в апеляційній скарзі вимог щодо законності і обґрунтованості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Згідно з вимогами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і залежно від установленого прийняти мотивоване законне рішення. 
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП). 
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.
Відповідно до статті 122-4 КУпАП, відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, є доведеною і не оскаржується. 
Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до п.2.10 «є» ПДР, у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.10 «є» ПДР та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, підтверджені:
- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №169281 від 08 листопада 2024 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці;
- направленням на огляд від 08 листопада 2024 року, де зафіксовані виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці;
- відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення. На ньому зафіксовано неодноразові пояснення ОСОБА_1 , де він визнав, що керував автомобілем “KIA” д.н.з. НОМЕР_1 , в момент ДТП. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці чи в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, пояснив, що вживав алкоголь після вчинення ДТП – поставив авто під будинком, пішов у магазин, взяв «чекушку» горілки, яку вжив під під`їздом будинку.
Уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.п.2.10 «а» 2.10 «є» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищевказаною інструкцією. 
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому враховано неодноразові пояснення ОСОБА_1 про те, що саме після ДТП він вживав міцний алкоголь, що підтверджується відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.
Також обґрунтовано не взято до уваги посилання апеляційної скарги на те, що суддя місцевого суду порушив вимоги КУпАП та не передав матеріали на розгляд іншому судді, в якого перебувають матеріали про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки безпосереднього відношення до даної справи вони не мають і не впливають на прийняття рішення в цій справі. 
Зокрема, зазначена обставина не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.
ОСОБА_1 інкримінується вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після ДТП за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тобто, вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.
Отже, на підставі досліджених доказів приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, доведена.
Проаналізувавши докази, слід прийти до висновку, що вони узгоджуються між собою та є належними, підстав визнавати їх недопустимими чи недостовірними немає.
Невизнання винуватості ОСОБА_1 апеляційний суд сприймає як спосіб захисту та спробу останнього уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, які є очевидними.
З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.130 КУпАП.
Порушень вказаних вимог законодавства, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, не виявлено.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено. 
Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо зміни постанови місцевого суду та закриття провадження у справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП не встановлено.
Як убачається з протоколів про адміністративні правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія… всі вони були складені щодо   ОСОБА_1 . 
У зв`язку з викладеним, уважаю, що зазначена описка у вступній та резолютивній частині постанови судді в написанні імені особи (Костянтин), щодо якої складено протоколи про адміністративне правопорушення, не впливає на притягнення його до адміністративної відповідальності.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1  за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак