Номер провадження: 22-ц/813/856/24 
Справа № 947/8238/21
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       24.10.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
позивача фон ОСОБА_1 , 
відповідача акціонерне товариство «Одесагаз», представника відповідача Веселова А.О.,
переглянувши справу №947/8238/21 за позовом фон ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів за апеляційною скаргою фон ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2022 року у складі судді Коваленко О.Б., -

в с т а н о в и в :

Позивач фон ОСОБА_1 , звернувшись 15 березня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; в квартирі зареєстрований та проживає. У березні 2017 року уклав з АТ «Одесагаз» і ТОВ «Одесагаз-Постачання» договори відповідно на розподіл і на постачання природного газу №96608, отримав ЕІС-код 56ХМ25А98045022М, на його ім`я був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Власником і балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 є житлово-будівельний кооператив «Іллічівський-14». 01 липня 2016 року АТ «Одесагаз» у будинку встановив загальнобудинковий вузол обліку газу (ВОГ) і змінив споживачам режим нарахування обсягів розподіленого газу, з вересня того ж року ТОВ «Одесагаз-Постачання» почало надсилати мешканцям будинку рахунки за газ за показами цього лічильника. Починаючи з січня 2018 року п`ять разів звертався до АТ «Одесагаз» з вимогою встановити в квартирі індивідуальний газовий лічильник, як це передбачено статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» №3533-УІ, проте, отримував відмову.
Позивач фон ОСОБА_1 просив:
визнати відмову АТ «Одесагаз» у встановленні в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуального лічильника газу порушенням закону і прав споживача;
визнати за ним право на забезпечення індивідуальним газовим лічильником за рахунок коштів АТ «Одесагаз», зобов`язати АТ «Одесагаз» встановити в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , опломбований виробником індивідуальний газовий лічильник; 
визнати протиправним і припинити дії АТ «Одесагаз» в частині нарахування йому плати за спожитий газ, виходячи із показників загальнобудинкового ВОГ, встановленого з порушенням вимог чинного законодавства України;
визнати за ним право сплачувати за спожитий природний газ за нормами споживання і тарифами, які встановлені чинними постановами Кабінету Міністрів України, аж до того моменту, коли газорозподільна організація АТ «Одесагаз» за власний рахунок встановить йому абонентський (квартирний) вузол обліку природного газу (лічильник);
зобов`язати АТ «Одесагаз» провести відповідні перерахунки за особовим рахунком № НОМЕР_1 і передати їх ТОВ «Одесагаз-Постачання» для скасування зайвих нарахувань (т.1 а.с.1-13). 
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.73). 
Відповідач АТ «Одесагаз» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що Оператор ГРМ зобов`язаний керуватися та керується Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2498. Якщо об`єкт споживача розміщений у багатоквартирному будинку (гуртожитку), що обладнаний загальнобудинковим лічильником газу чи на групу будинків (гуртожитків), визначення об`єму розподіленого та спожитого природного газу за споживачем здійснюється з урахуванням Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620 (зі змінами). Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ. Позивач є споживачем природного газу відповідно до Типового договору, який пунктом 7.4 визначає обов`язок споживача дотримуватись вимог цього договору та Кодексу газорозподільних систем. По суті позивач не погоджується із Порядком проведення розрахунків, який визначено постановою КМУ №620 від 16 травня 2002 року, який АТ «Одесагаз» зобов`язаний застосовувати та відповідно до якого обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу, визначаються за показниками будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу з подальшим розподілом такої різниці оператором ГРС між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих в квартирі. Виконання Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» відбувалось у спосіб, визначений діючим законодавством за рахунок грошових коштів, встановлених структурою тарифу для АТ «Одесагаз». Передбачені тарифом кошти на встановлення приладів обліку витрачено відповідно до затвердженого плану, який у тому числі передбачав встановлення загальнобудинкового лічильника газу в будинку АДРЕСА_2 . Кошти для встановлення індивідуального лічильника газу позивачу ні у 2016-2017 роках, ні станом на зараз в структурі тарифу АТ «Одесагаз» не передбачалось. На звернення позивача надано відповіді та відповідні роз`яснення (т.1 а.с.89-97).
Позивачем фон ОСОБА_1 надано відповідь на відзив та письмові пояснення, за змістом яких підтримано вимоги та їх обґрунтування (т.1 а.с.106-114, 134-139).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2022 року визнано протиправною відмову АТ «Одесагаз» у встановленні в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить фон ОСОБА_1 , індивідуального лічильника газу; зобов`язано АТ «Одесагаз» встановити в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок коштів АТ «Одесагаз» опломбований виробником індивідуальний газовий лічильник; в решті вимог відмовлено (т.1 а.с.200-202).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фон ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі фон ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в позові та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, у яких відмовлено (т.2 а.с.1-5).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення в оскаржуваній частині з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Суд помилково вважав, що порушення його майнових прав у вигляді незаконного нарахування плати за нібито спожитий газ у період з 01 липня 2016 року і донині є вимогою на майбутнє. Суд дослідив і впевнився, що комерційний облік газу за показниками виключно індивідуального лічильника мав початися з 01 січня 2018 року, а не з 01 липня 2016 року, як це зробило АТ «Одесагаз», але не визнав порушенням статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газ» нарахування йому обсягу спожитого газу у непередбачений цією статтею спосіб (за показаннями загальнобудинкового ВОГ, який ще й незаконно встановлений і не введений в експлуатацію). Суд не угледів прямого причинно-наслідкового зв`язку його порушеного права і обов`язку АТ «Одесагаз» встановити індивідуальний лічильник з похідними цього порушенням його майнового права як то незаконного нарахування обсягу газу і плати за нього у невстановлений законом спосіб за показниками загальнобудинкового лічильника, починаючи з 01 липня 2016 року (дати встановлення) і до нині. Суд не з`ясував законність встановлення загальнобудинкового лічильника, відповідач не довів законність своїх дій з встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу, процедури введення його в експлуатацію і зняття його показань. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду у його мотивувальній частині в частині відмови в позові та залишення без змін рішення суду в його резолютивній частині про відмову в позові з огляду на наступне. 
Відмовляючи в частині позовних вимог, суд виходив з того, що такі вимоги випливають з дій, які відбуватимуться в майбутньому, спрямовані на майбутнє.
Дане обґрунтування підлягає зміні в редакції цієї постанови.
Оператор ГРМ керується Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2498.
За умовами пункту 5.5 розділу У «Порядок обліку природного газу, що передається Споживачу Типового договору якщо об`єкт Споживача розміщений в багатоквартирному будинку (гуртожитку), що обладнаний загальнобудинковим лічильником газу чи на групу будинків (гуртожитків), визначення об`єму розподіленого та спожитого природного газу за Споживачем здійснюється з урахуванням Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620 (зі змінами).
Главою 5 розділу ІХ «Особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках та гуртожитках» Кодексу ГРМ передбачено, що:
за ініціативою балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу;
балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ;
у разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620.
АТ «Одесагаз» у спірний період визначав об`єми розподіленого позивачу і спожитого ним природного газу відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем та з урахуванням Типового договору, інших діючих нормативно-правових актів у чинній на той час редакції. Порядок проведення розрахунків відповідає постанові КМУ №620 від 16 травня 2002 року, яка зобов`язувала АТ «Одесагаз» обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначати за показниками будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, з подальшим розподілом такої різниці Оператором ГРС між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих в квартирі.
Встановлення загальнобудинкових лічильників газу до 19 січня 2018 року без згоди співвласників не вважалось порушенням діючого законодавства. Закон «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16 червня 2011 року №3533-УІ в редакції, що діяла до 19 січня 2018 року, не передбачав обов`язку Оператора ГРМ оснащувати споживачів природного газу – фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Відповідно, Закон не містив застереження про те, що загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Виконання вказаного Закону відбувалось у спосіб, визначений діючим законодавством, за рахунок грошових коштів, встановлених структурою тарифу.
Отже, у спірний період у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 був відсутній індивідуальний лічильник газу, з огляду на що розрахунок за надання послуг з газопостачання здійснювався в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку. 
Правові підстави для визначення зазначеного позивачем порядку визначення об`єму та обсягу спожитого газу, нарахування плати у спірний період відсутні. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фон ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2022 року в справі за позовом фон ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів - в частині відмови в позові змінити у його мотивувальній частині та залишити без змін в його резолютивній частині. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 14 січня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова