ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" грудня 2024 р.                                    Справа№ 910/8036/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Корсака В.А. 
 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»
на рішення Господарського суду м. Києва від 21.08.2024 
у справі № 910/8036/24 (суддя Кирилюк Т.Ю.) 
за позовом          Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна»
про стягнення коштів,    
ВСТАНОВИВ: 
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі - позивач; ПрАТ «СК «Універсальна»; апелянт; скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» (надалі - відповідач; ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна») про стягнення 127 500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю правових підстав для стягнення з відповідача коштів, оскільки шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.01.2022 з вини водія, транспортний засіб якого було застраховано в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна».
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 у справі                           № 910/8036/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що доданим до позовної заяви процесуальним документом прямо спростовується твердження позову про нанесення майнових збитків позивачу внаслідок дій ОСОБА_1 , оскільки за встановленим судовим рішенням фактом завдання шкоди стало наслідком дій іншої особи - водія                ОСОБА_2 . Додана до позовної заяви копія довідки Управління патрульної поліції у місті Києві № 5745 від 17.02.2022 не може спростувати висновок судового рішення. Інших доказів того, що автомобіль страхувальника позивача було пошкоджено внаслідок дій саме страхувальника відповідача матеріали справи не містять.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПрАТ «СК «Універсальна» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 у справі № 910/8036/24 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ «СК «Універсальна».
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи. 
Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не взято до уваги ту обставину, що водій ОСОБА_2 не брала участі в даній дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 14.01.2022 року; Шевченківським районним судом міста Києва у справі № 761/7068/22 допущено описку в мотивувальній частині, де зазначається прізвище ОСОБА_2 , а саме замість вірного ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_2 . 
Скаржник також наголошує, що відповідно до висловлених правових позицій Верховного Суду, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в настанні ДТП.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 апеляційна скарга позивача у справі № 910/8036/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданової С.О. (головуючий суддя), Шапран В.В., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «СК «Універсальна» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 у справі № 910/8036/24. Призначено розгляд справи в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8036/24.
Про перегляд справи в апеляційному порядку сторони повідомлялись у передбачений законом спосіб, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа від 10.10.2024 в електронні кабінети останніх.
За змістом частини 3 статті 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною 10 цієї статті та частиною 2 статті 271 цього Кодексу.
Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до частини 5 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів зазначає, що за частиною 1 статті 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Водночас, апеляційний господарський суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи, а також надання сторонам можливості скористатись наявним процесуальним інструментарієм для захисту своїх прав та інтересів, розгляд справи по суті здійснено в розумні строки.
17.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва, на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 07.10.2024, надійшли матеріали справи № 910/8036/24.  
Колегія суддів акцентує, що відзив на апеляційну скаргу від ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходив, що відповідно до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.
Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2022 у справі № 761/7068/22 (далі - Постанова), цим судом було розглянуто матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
У вказаній Постанові судом встановлено, що згідно з протоколу про адміністративне правопорушення, 14.01.2022 приблизно о 8 год. 45 хв. в м. Києві, по пр-ту Перемоги,10, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
У абзаці 9 Постанови у справі № 761/7068/22 Шевченківським районним судом м. Києва зазначено: «Надаючи оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, в тому числі схемі ДТП, поясненням водія, та з огляду на характер пошкоджень отриманих транспортними засобами, приходжу до висновку, що дії водія ОСОБА_2 свідчать про недотримання останнім  п. 10.1 ПДР України, що призвело до наслідків вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.».
Водночас, приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що: «Доданим до позовної заяви процесуальним документом прямо спростовується твердження позивача про нанесення йому майнових збитків внаслідок дій ОСОБА_1 , оскільки за встановленим судовим рішенням у справі № 761/7068/22 фактом завданої шкоди стало наслідком дій іншої особи - водія ОСОБА_2 . Висновок судового рішення не може спростувати додана до позовної заяви копія довідки Управління патрульної поліції у місті Києві № 5745 від 17.02.2022. Інших доказів того, що автомобіль страхувальника позивача було пошкоджено внаслідок дій саме страхувальника відповідача матеріали справи не містять».
На підставі вказаного висновку, суд попередньої інстанції відмовив ПрАТ «СК «Універсальна» у задоволені позовних вимог.
Розглядаючи питання щодо особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди судова колегія враховує таке.
Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2022 у справі № 761/7068/22 винесена на підставі матеріалів, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зокрема протоколу про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 .
З наявної в матеріалах справи копії Довідки № 3022025309703491 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції в місті Києві Національної поліції України від 17.02.2022 № 5745 вбачається, що місце та час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, учасники та транспорті засоби збігаються з інформацією, викладеною у постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2022 у справі № 761/7068/22.
Відповідно до вказаної постанови, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
Колегія суддів звертає увагу на те, що така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Застосування пункту 7 статті 247 КУпАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість, у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Подібна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду, а саме: від 10.04.2019 у справі № 335/8507/16-ц; від 16.04.2019 у справі № 927/623/18; від 29.04.2020 у справі № 686/4557/18; від 26.01.2022 у справі № 465/674/19; від 26.10.2022 у справі № 645/6088/18.
За приписами ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених  статтею 38  цього Кодексу.
За ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у  частинах третій - шостій  цієї статті. 
Отже, у разі завдання шкоди в дорожньо-транспортній пригоді, що була предметом розгляду у справі № 761/7068/22, через дії водія ОСОБА_2 ,                   то в тексті Постанови було б посилання на пункт 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях водія ОСОБА_1 .  
Проте, ні матеріали даної справи, ні Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2022 у справі № 761/7068/22 таких відомостей не містять, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника про те, що в 9 абзаці Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2022 у справі № 761/7068/22 помилково зазначена особа " ОСОБА_2 " замість " ОСОБА_1 ", який був учасником дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що нанесення майнових збитків ПрАТ «СК «Універсальна» відбулося внаслідок дій водія ОСОБА_2 є помилковими та спростовується доказами, наявними в матеріалах справи.
Вирішуючи питання про стягнення коштів у розмірі 127 500 грн, судова колегія зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «СК «Універсальна» (страховик) та Приватним акціонерним товариством «Концерн Хлібпром» (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 3015/215/010456 від 01.03.2021 (далі - Договір страхування), за умовами якого Страховик відповідно до Закону України «Про страхування», «Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)» від 20.06.2019, згідно з заявою Страхувальника, що є невід`ємною частиною Договору, - здійснює страхування наземних транспортних засобів та додаткового обладнання (надалі - ТЗ) та зобов`язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку Страхувальнику/Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов`язується здійснити страховий платіж на умовах, визначених цим Договором, та виконувати інші умови Договору.
Відповідно до п. 1.1. Договору страхування, дані про ТЗ, страхова сума, страховий тариф, страховий платіж, франшиза вказані по кожному конкретному ТЗ в Додатку № 1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.
Загальний страховий платіж за Договором становить 19 987,50 грн. (пункт 1.2. Договору страхування).
Страхові ризики: ДТП; інші випадкові події; незаконне заволодіння (пункт 1.4. Договору страхування). 
Згідно пункту 1.5. Договору страхування, особи, які мають право керувати ТЗ - будь-яка особа на законних підставах.
У пункті 1.6. Договору страхування визначені додаткові опції, а саме: страхування здійснюється без врахування зносу деталей застрахованого ТЗ (крім ризику Б та конструктивної загибелі ТЗ); страхування здійснюється без врахування франшизи на скляні поверхні; страхування здійснюється із змінною франшизою по ризиках «А» та «В». Додаткові опції, які застраховані по Договору, вказані в Додатку № 1 до цього Договору по кожному конкретному ТЗ.
Ліміт витрат на транспортування пошкодженого ТЗ, які відшкодовуються Страховиком по кожному окремому ТЗ - 1 000,00 грн (пункт 1.7. Договору страхування).
Термін дії договору - з 18.03.2021 до 17.03.2022.
Як встановлено судом першої інстанції, 14.01.2022 водій ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» відповідно до полісу обов`язкового страхування серії EP № 207005127, керуючи у м. Києві по проспекту Перемоги, 10/2, автомобілем марки Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_3 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA» державний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого трапилось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень.
Відповідно до Довідки № 3022025309703491 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції в місті Києві Національної поліції України від 17.01.2022 № 5745 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «SKODA», державний номер НОМЕР_2 , завдано механічних пошкоджень бокової лівої частини.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2022 по справі № 761/7068/22, що набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, проте у відповідності до статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито.
З огляду на вказані фактичні обставини цієї справи колегія суддів вказує, що згідно зі статтею 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.
Відповідно до частини 4 статті 89 Закону України «Про страхування» від 18.11.2021 № 1909-IX (надалі - Закон № 1909-IX) предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.
Страховий ризик - подія, на випадок виникнення якої проводиться страхування, яка має ознаки ймовірності та випадковості настання (пункт 64 частини 1 статті 1 Закону № 1909-IX).
Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства (пункт 59 частина 1 статті 1 Закону № 1909-IX).
Відповідно до умов Договору страхування дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої завдано пошкоджень автомобілю «SKODA», державний номер НОМЕР_2 , що належить Приватному акціонерному товариству «Концерн Хлібпром», є страховим випадком.
Відповідно до статті 102 Закону № 1909-IX договором страхування визначається перелік документів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку і розмір заподіяної шкоди (збитку), а також форма, спосіб та порядок подання таких документів, якщо інше не передбачено законодавством України. Обов`язок підтвердження факту настання події, яка може бути визнана страховим випадком за договором страхування, покладається на страхувальника або іншу особу, визначену договором страхування. 
У разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта) (частина 3 статті 102 Закону № 1909-IX).
У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства (частина 4 статті 102 Закону № 1909-IX).
Порядок визначення розміру страхової виплати та строки її здійснення визначаються договором страхування або законодавством (частина 6 статті 102 Закону № 1909-IX).
Розмір страхової виплати не може перевищувати обсяг зобов`язань страховика, визначених договором страхування або відповідно до законодавства (частина 8 статті 102 Закону № 1909-IX).
Приватне акціонерне товариство «Концерн Хлібпром» звернулось до позивача із заявою від 17.05.2022 про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до страхових актів № 112799/1 та № 112799/2 позивачем здійснений розрахунок суми страхового відшкодування за заподіяні збитки у сумі 183 575,17 грн та доплати страхового відшкодування у сумі 33 640,04 грн. та прийнято рішення про виплату Приватному акціонерному товариству «Концерн Хлібпром» страхового відшкодування.
Позивачем здійснена виплата страхового відшкодування у сумі 183 575,17 грн. та сумі 33 640,04 грн. на рахунок Приватного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром», що підтверджується платіжними дорученнями № 13559 від 15.06.2022 та № 16970 від 28.07.2022.
За пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).
Факт завдання майнової (матеріальної) шкоди породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).
Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 1188 ЦК України).
За змістом статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідні положення закріплені у статті 108 Закону України «Про страхування»: страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за Договором добровільного страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Тобто у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого деліктного зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 910/3165/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17.
Я вже зазначалось, ПрАТ «СК «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 183 575,17 грн. та сумі 33 640,04 грн. на рахунок Приватного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» згідно платіжних доручень № 13559 від 15.06.2022 та № 16970 від 28.07.2022.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному випадку до апелянта, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Звертаючись до господарського суду з позовом, позивач вказав, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2022 у справі          № 761/7068/22 винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 .
Згідно з пунктом 12.1.  статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до п. 22.1    ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»    у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно № 59/01/22 звіту про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на замінні складники пошкодженого колісного транспортного засобу від 26.01.2022, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «SKODA» д.н.з. НОМЕР_2 складає 170  749, 98 грн. з ПДВ.
Поряд із цим, за даними з єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, договором (полісом) серії EP № 207005127 передбачено, що франшиза становить 2 500,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00    грн.
Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на умовах полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії EP № 207005127 в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна», то позовні вимоги про стягнення 127 500,00 грн (ліміт відповідальності в сумі 130  000,00 грн. - 2  500,00 грн. франшизи згідно полісу серії EP № 207005127) підлягають задоволенню.
Статтею 129 Конституції України  встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3  статті 13 ГПК України  судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1  статті 74 ГПК України.
Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.
Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).
Частиною 5  статті 236 ГПК України  визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
Частиною 1 статті 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.
За висновками судової колегії, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження за результатами апеляційного розгляду та приймаються до уваги, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а апеляційна скарга, - задоволенню.
В силу положень статті 129 ГПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -            
                                                  
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» - задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 у справі                   № 910/8036/24 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»                 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» про стягнення коштів повністю. 
3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» (код за ЄДРПОУ 22868348; вул. Велика Василькіська, буд. 102, м. Київ, 03150) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (код за ЄДРПОУ 20113829; бульв. Лесі Українки, буд. 9, м. Київ, 01133) збитки у сумі 127 500,00 грн. (сто двадцять сім тисяч п`ятсот гривень).
4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» (код за ЄДРПОУ 22868348; вул. Велика Василькіська, буд. 102, м. Київ, 03150) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (код за ЄДРПОУ 20113829; бульвар Лесі Українки, буд. 9, м. Київ, 01133) витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви - 3 028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).
5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» (код за ЄДРПОУ 22868348; вул. Велика Василькіська, буд. 102, м. Київ, 03150) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (код за ЄДРПОУ 20113829; бульв. Лесі Українки, буд. 9, м. Київ, 01133) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги - 4 542 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні).
6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.
7. Справу № 920/8036/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в частині 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                В.А. Корсак