УХВАЛА
04 березня 2025 року
м. Київ
справа № 543/415/24
провадження № 61-2182ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Забара Юрій Анатолійович, на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Оржицький відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Орган опіки та піклування в особі Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, про звільнення від сплати аліментів, часткове звільнення від сплати боргу за аліментами,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив:
-          звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі рішення Оржицького районного суду Полтавської області у справі №543/597/21 від 03 вересня 2021 року, в розмірі 55 988,97 грн, яка виникла з 01 лютого 2023 року;
-          звільнити його від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що стягуються на підставі рішення Оржицького районного суду Полтавської області по справі №543/597/21 
від 03 вересня 2021 року;
-          відкликати виконавчий лист №543/597/21 від 28 січня 2022 року, виданий Оржицьким районним судом Полтавської області;
-          стягнути аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 15 липня 2021 року 
по 01 лютого 2023 року.
Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 01 серпня 
2024 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
21 лютого 2025 року через підсистему Електронний суд представник 
ОСОБА_1 - адвокат Забара Ю. А. подав касаційну скаргу на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, які просить скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Справа № 543/415/24 є малозначною, а ухвалені у ній судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга не містить обґрунтування наявності випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, заявник використав своє право на апеляційний перегляд справи, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Забара Юрій Анатолійович, на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 01 серпня 
2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2025 року у справі № 543/415/24.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников