ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/194/25 Справа № 203/4395/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 лютого 2025 року                                                                м. Дніпро
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши за участю захисника Осипова С.О. у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
встановила:
Постановою Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Відповідно до змісту постанови 05 серпня 2024 року о 22 год. 55 хв. в м. Дніпро, по вул.Ульянова, 12 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volksvagen Passat номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року та закриття провадження по справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано усі фактичні обставини справи.
Посилається на відсутність у матеріалах справи доказів керування транспортним засобом.
Крім того, апелянт вказує, що категорично не погоджується із твердженням патрульних поліцейських про порушення правил ПДР України, з чим і звернувся до до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська для оскарження постанови № ЕНА № 2764340 від 06.08.2024 року.
Вказує, що відеозапис підтверджує факт того, що зупинка автомобіля відбулась через наявність орієнтування на автомобіль.
Вважає, що судом першої інстанції висловлено формальний підхід, щодо зупинки під час повітряної тривоги.
Апелянт стверджує, що жодних зауважень після перевірки на стан наркотичного сп`яніння працівником поліції висловлено не було, про необхідність проходження огляду в медичному закладі також не було вказано.
Посилається на порушення працівниками поліції права на захист особи, оскільки останніми, на прохання не було забезпечено участь адвоката під час складання процесуальних документів. 
Зазначає, що дії працівників поліції були вчинені з метою, змусити вийти з автомобіля, задля здійснення фізичного затримання для подальшого доставлення до ТЦК.
Апелянт вказує, в матеріалах справи наявне лише одне відео, а не як зазначено у протоколі два, крім того рапорт та направлення складені працівником поліції, який фактично не здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Звертає увагу суду, що відеозапис, який долучено до матеріалів справи не є безперервним.
Перевіривши витребувані із Кіровського районного суду м.Дніпропетровська матеріалипровадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши захисника Осипова С.О. проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.
Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог закону при розгляді справи.
Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів). 
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта щодо порушення порядку і процедури проходження огляду на стан сп`яніння з огляду на таке.
Під час апеляційного перегляду, було досліджено відеозапис з бодікамери працівника поліції, де зафіксовано подію, яка мала місце 05.08.2024 року о 22:55 годині у м.Дніпро, по вул. Ульянова, 12, було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 . Працівники поліції повідомили водію причину зупинки автомобіля, а саме відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ « Про національну поліцію» та повідомили, що є інформація щодо причетності водія до вчинення адміністративного правопорушення, керуючи транспортним засобом та повертаючи ліворуч не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку (22:56:42). 
На вимогу працівника поліції було проведено перевірку зіниць очей, їх реакцію та показано язик, перевірено тремтіння пальців рук (23:07:04) жодних зауважень після перевірки патрульним висловлено не було, про необхідність огляду в медичному закладі також не було зазначено.
Після того, як ОСОБА_1 надав посвідчення водія, поліцейським було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває в активному розшуку ТЦК (23:10:29) та запропоновано останньому добровільно проїхати з ними до ТЦК, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.
Також співробітник поліції повідомив ОСОБА_1 , якщо останній добровільно не бажає проїхати з ними, то він буде змушений затримати останнього відповідно до ст. 260 КУпАП. (23:11:15).
Відповідно до початку відео 22:56:42 і до 23:31:42 працівники поліції спонукали водія ОСОБА_1 вийти з авто та проїхати з ними.
Однак, отримавши чергову відмову, поліцейський (23:32:04) оголошує виявлені ознаки накротичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, та виражене тремтіння пальців рук.
Таким чином, такі дії працівника поліції судом розцінюються, як створення штучних умов для притягнення ОСОБА_1 та складання відносно нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, є істотним порушенням передбаченим в Інструкції проходження водієм транспортного засобу огляду, що виключає доведеність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 убачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.
Крім того, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
                                                        постановила:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
       Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
       Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду:         О.В. Рябчун