Справа № 127/10795/14-ц
Провадження № 22-ц/801/628/2025
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року	Справа № 127/10795/14-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя – доповідач),
суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,
за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю. О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання в цивільній справі № 127/10795/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2025, постановлену у складі судді Іщук Т. П. в приміщенні суду в м. Вінниця, - 

в с т а н о в и в :

7.01.2025 Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі- АТ КБ «ПриватБанк») звернулося у суд із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання щодо боржника ОСОБА_1 в справі № 127/10795/14-ц, в якій просило, посилаючись на підпункт 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, частини першої статті 433 ЦПК України, у цивільній справі №127/10795/14-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 928095,26 грн заборгованості за кредитним договором № VIW3GK03681641 від 14.09.2007 та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення.
Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9.07.2014 в цивільній справі №127/10795/14-ц позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 14.08.2014 видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 928095,26 грн заборгованості за кредитним договором №VIW3GK03681641 від 14.09.2007 та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. Виконавчий лист неодноразово перебував на примусовому виконанні та повторно 12.02.2018 державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниці винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 22.12.2018 ним же винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому виконавчий документ до АТ КБ «Приватбанк» не надходив. 3.10.2024 банком була отримана відповідь за № 150645 начальника Першого ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що усі матеріали виконавчого провадження та поштові документи знищено. З довідки АТ КБ «Приватбанк» від 15.10.2024 слідує, що вищевказаний виконавчий документ втрачено і до виконання повторно не пред`явлено. Отже, виконавчий лист втрачений, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений, при цьому рішення суду залишається не виконаним.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2025 в задоволенні заяви відмолено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, АТ КБ «Приватбанк»подано апеляційну скаргу  в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви; стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3028 грн.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що на адресу банку не надходила постанова державного виконавця від 22.12.2018, як і не надходив разом з нею й оригінал виконавчого листа. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Підставою для поновлення строків його видачі є відсутність належних та допустимих доказів про направлення постанови та виконавчого листа стягувачу. Сам факт відсутності виконавчого документа в стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви банку.
Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У судовому засіданні представник АТ КБ «Приватбанк» Рой В. Л. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать наявні у справі рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 0610228772677, № 0610231444761.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника АТ КБ «Приватбанк», переглянувши справу за наявними в ній доказами, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
У справі встановлено наступні обставини.
28.05.2014 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 80918,02 долара США, що за курсом 11,46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 6.05.2014 складає 927320,45 грн за кредитним договором №VIW3GK03681641 від 14.09.2007 /а. с. 2-4/.
Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9.07.2014 позов задоволено. Стягнуто з   ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 928095 грн 26 коп, що становить заборгованість за кредитним договором №VIW3GK03681641 від 14.09.2007 станом на 6.05.2014, в тому числі : заборгованість за кредитом в сумі 497558 грн 35 коп; заборгованість за процентами в сумі 193880 грн 91 коп; заборгованість з комісії в сумі 40053 грн 59 коп; заборгованість з пені в сумі 152169 грн 16 коп; штраф в сумі 44433 грн 25 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3654 грн, що становить суму судових витрат, понесених за сплату судового збору /а. с. 32-33/.
На аркуші справи 40, 66, 95, 126 знаходиться копія виконавчого листа від 14.08.2014 по справі № 127/10795/14-ц про стягнення з   ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 928095 грн 26 коп, що становить заборгованість за кредитним договором №VIW3GK03681641 від 14.09.2007 станом на 6.05.2014, в тому числі : заборгованість за кредитом в сумі 497558 грн 35 коп; заборгованість за процентами в сумі 193880 грн 91 коп; заборгованість з комісії в сумі 40053 грн 59 коп; заборгованість з пені в сумі 152169 грн 16 коп; штраф в сумі 44433 грн 25 коп; стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3654 грн, що становить суму судових витрат, понесених за сплату судового збору. 
19.01.2016 постановою державного виконавця Вишенського ВДВС ВМУЮ відкрито виконавче провадження № 49849930 /а. с. 41/ з примусового виконання виконавчого листа № 127/10795/14-ц, виданого 14.08.2014.
12.02.2018 постановою старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Микитюком М. О. відкрито виконавче провадження № 55772302 з примусового виконання виконавчого листа № 127/10795/14-ц, виданого 14.08.2014. /а. с. 67, 127/.
22.12.2018 постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області повернуто виконавчий документ стягувачу по ВП № 55772302 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» /а. с. 129-130/.
       Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 5.11.2024 виправлено описку допущену Вінницьким міським судом Вінницької області в заочному рішенні від 9.07.2014 по справі № 127/10795/14-ц. У резолютивній частині заочного рішення від 9.07.2014 замість «   ОСОБА_4 » зазначено вважати правильним «   ОСОБА_5 ». Виправлено описку, допущену при оформленні виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 14.08.2014 за заочним рішенням суду від 9.07.2014 у цивільній справі № 127/10795/14-ц, а саме : замість « ОСОБА_3 » зазначено вважати правильним « ОСОБА_1 » /а. с. 104/.
       3.10.2024 Першим ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) надіслано № 150645 АТ КБ «ПриватБанк» на № б/н від 26.09.2024 відповідь та копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, супровідний лист з АСВП. Надати більш детальну інформацію немає можливості, оскільки усі матеріали виконавчого провадження та поштові документи знищено відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 (зі змінами), строк зберігання матеріалів виконавчих проваджень в архівах становить 3 роки, крім виконавчих проваджень по стягненню адміністративних штрафів, строк яких становить 1 рік /а. с. 128-129/.
З довідки АТ КБ «Приватбанк» від 15.10.2024 слідує, що вищевказаний виконавчий документ втрачено і до виконання повторно не пред`явлено. Отже, виконавчий лист втрачений, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений, при цьому рішення суду залишається не виконаним /а. с. 130/.
       Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що банк в поданій заяві не зазначає причини поважності пропуску вказаного строку. Матеріали справи не містять  доказів про те, що з 23.12.2018 банк цікавився рішенням суду, його виконанням боржником чи ним вживалися активні дії для реалізації своїх прав як стягувача, чи навпаки існували об`єктивні обставини, що перешкоджали йому реалізовувати свої права. Банк звернувся до органів державної виконавчої служби з листом з метою розшуку вищевказаного виконавчого листа лише 26.09.2024, тому суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Дублікат виконавчого листа може бути виданий в разі, якщо строк для пред`явлення його до виконання не сплив або суд його поновив. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Зазначений висновок суду першої інстанції зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.
Щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
Відповідно до частини першої, другої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016
№ 1404-VIII).
22.12.2018 постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області повернуто виконавчий документ стягувачу по ВП № 55772302 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» /а. с. 129-130/.
Згідно з пунктом 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 5.10.2016 виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 5.04.2001 у справі № 3-рп/2001).
Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. 
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. 
Таким чином, відлік трирічного строку слід рахувати з дня повернення виконавчого документа стягувачу, тобто з 22.12.2018.
Як вбачається з матеріалів справи, Банк своєчасно отримав виконавчий лист та пред`явив його до виконання, однак у зв`язку з допущеною судом опискою у рішенні суду та у виконавчому листі (прізвище боржника), державний виконавець був позбавлений можливості виконання певний виконавчих дій, як то оголошення розшуку боржника та проникнення до житла боржника (ухвали суду від 17.05.2016 року та від 26.10.2018 року а/с 62, 88). 
АТ КБ «ПриватБанк» (як стягувач) не був обізнаний про постанову від 22.12.2018 головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, якою повернуто виконавчий документ стягувачу по ВП № 55772302 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», про її існування стягувач дізнався з відповіді Першого ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) від 3.10.2024 № 150645 на запит АТ КБ «ПриватБанк» № б/н від 26.09.2024.
Доказів про направлення даної постанови, у відповідності до вимог ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» рекомендованим листом, ні матеріали цивільної справи, ні матеріали виконавчого провадження, з якими суд ознайомився у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень не містять. 
Звернення Банку у жовтні 2024 року до суду з заявою про виправлення описки у рішенні суду та у виконавчому листі свідчить про наявність у стягувача інтересу до виконання даного рішення суду. У свою чергу, поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що до матеріалів цієї заяви представником Банку долучено копію виконавчого листа без відмітки державного виконавця про його повернення /а. с. 95/. 
З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що відсутність доказів про отримання постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачом, є поважною причиною для поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа. 
Окрім цього, з 24.02.2022 на території України введено правовий режим воєнного стану, який діє на даний час. 
Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
«Право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).
Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом. Визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність (рішення Конституційного Суду України від 15.05.2019 року № 2-рп(ІІ)/2019).
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
За таких обставин суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
Щодо видачі дубліката виконавчого листа.
Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Велика Палата Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 зазначила, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
22.12.2018 постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області повернуто виконавчий документ стягувачу по ВП № 55772302 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» /а. с. 129-130/.
АТ КБ «ПриватБанк» надано суду відповідь від 3.10.2024 Першого ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) надіслану за № 150645 АТ КБ «ПриватБанк» на № б/н від 26.09.2024, в якій зазначено, що банку надіслано копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, супровідний лист з АСВП. Зазначено, що надати більш детальну інформацію немає можливості, оскільки усі матеріали виконавчого провадження та поштові документи знищено відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 (зі змінами), строк зберігання матеріалів виконавчих проваджень в архівах становить 3 роки, крім виконавчих проваджень по стягненню адміністративних штрафів, строк яких становить 1 рік /а. с. 128-129/.
З довідки АТ КБ «Приватбанк» від 15.10.2024 слідує, що вищевказаний виконавчий документ втрачено і до виконання повторно не пред`явлено. Отже, виконавчий лист втрачений, при цьому рішення суду залишається не виконаним /а. с. 130/.
Суд першої інстанції вирішуючи заяву АТ КБ «ПриватБанк» не перевірив ту обставину, що матеріали виконавчого провадження знищено, АТ КБ «ПриватБанк» (як стягувач) не був обізнаний про постанову від 22.12.2018 головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, якою повернуто виконавчий документ стягувачу по ВП № 55772302 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оригінал виконавчого листа банк не отримував, про існування постанови від 22.12.2018 стягувач дізнався з відповіді Першого ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) від 3.10.2024 № 150645 на запит АТ КБ «ПриватБанк» № б/н від 26.09.2024.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» надано докази на підтвердження втрати виконавчого листа, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому наявні підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа. 
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права Пункт 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України).
Виходячи з наведеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви АТ КБ «ПриватБанк».
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню з  ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3028 грн.
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2025 у даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання в цивільній справі № 127/10795/14-ц задовольнити.
Видати дублікат виконавчого листа по справі № 127/10795/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 928095,26 грн заборгованості за кредитним договором №VIW3GK03681641 від 14.09.2007 та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.
Поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 127/10795/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 928095,26 грн заборгованості за кредитним договором №VIW3GK03681641 від 14.09.2007 та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                             Л. О. Голота

Судді:                                                                        С. К. Медвецький 

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 6.03.2025.