ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року                            м.Дніпро                                 Справа №  922/2667/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:                       Чус О.В., Дарміна М.О..

розглянувши у порядку письмового провадження 
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" 
на рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2023р. 
(суддя Буракова А.М., повний текст складено 28.08.2023р.)
у справі 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011", м. Харків,
про стягнення 221 956,08 грн.,
                                                         ВСТАНОВИВ:

 1.     Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011"  заборгованості за спожиту електричну енергію за період з квітня 2022 року по червень 2022 року у сумі 120216,98 грн., пені за період з червня 2022 року по січень 2023 року у сумі 70601,47 грн., 3% річних за період з червня 2022 року по квітень 2023 року у сумі 5826,67 грн., індексу інфляції за період з серпня 2022 року по квітень 2023 року у сумі 25310,96 грн. та судового збору у сумі 3329,34 грн. 
Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням Відповідачем грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 026348 від 01.01.2021. 
        
2.       Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі 

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.08.2023р. у справі №922/2667/23 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість за спожиту електричну енергію за період з квітня 2022 р. по червень 2022 р. у сумі 120216,98 грн., пеню за період з червня 2022 р. по січень 2023 р. у сумі 70601,47 грн., 3% річних за період з червня 2022 р. по квітень 2023 р. у сумі 5826,67 грн., індекс інфляції за період з серпня 2022 р. по квітень 2023 р. у сумі 25310,96 грн. та судовий збір у сумі 3329,34 грн..
       
3.        Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2023р. у справі №922/2667/23 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.         
       
4.       Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник послався на порушення та неправильне застосування судом матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.
Скаржник зазначає, що його приєднання до договорів №026348 від 01.01.2019 про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного з АТ"Харківобленерго" та про постачання електричної енергії, укладеного з ПрАТ"Харківенергозбут" було зроблено шляхом факту споживання та оплати електричної енергії з боку ТОВ"Консалтинг-Буд 2011", однак тарифи на електричну енергію були визначені Позивачем у даній справі з врахуванням умов договорів, які були дійсні до 01.01.2019 та без врахування того, що Відповідач здійснює таке споживання електричної енергії для забезпечення потреб багатоквартирних житлових будинків, і у такому випадку повинен був застосовуватися тариф як для побутових споживачів. На думку скаржника, нарахування плати за постачання електроенергії з боку Позивача у період з 01.01.2019 до теперішнього часу за тарифами для непобутових споживачів є неправомірним. 
Також Апелянт посилається на розгляд  судом справи №922/468/22, у тому числі за участі ТОВ"Консалтинг-Буд 2011" та ПрАТ"Харківенергозбут" предметом спору у якій є саме питання застосування тарифів – для побутових або непобутових споживачів, за яким має оплачуватися поставлена за договором  електрична енергія і у разі задоволення позовних вимог буде змінено порядок нарахування тарифу і за таких обставин, на думку Скаржника, нарахування пені, річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню взагалі, з огляду на завищення ПрАТ"Харківенергозбут" грошового зобов`язання ТОВ"Консалтинг-Буд 2011". 
Скаржник вказує, що товариство сплачувало та продовжує сплачувати за вказаним договором за постачання електроенергії за тарифом для побутових споживачів, що підтверджується листами Позивача (переліченими у скарзі), тому повністю не визнає борг за який пред`явлено даний позов. 
За доводами апелянта при відсутності у платіжному документі у реквізиті "призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, ці кошти електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Тому, на переконання товариства, сплачені  Відповідачем кошти за договором від 01.01.2019 у загальній сумі 120216,98грн мають бути зараховані за період заборгованості з квітня 2022 року по червень 2022 року.

5.       Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що Відповідач, надавши до Позивача підписану заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу №026348 від 01.01.2021, підписав Комерційну пропозицію №1П, в якій міститься інформація про ціну (тариф) електричної енергії, що є погодженням зі сторони останнього умов договору, а також ціни (тарифу) за електричну енергію, тому, твердження скаржника про неправомірне застосування тарифу  за вказаним договором є необґрунтованими та не є предметом спору.
Також у відзиві йдеться про те, що враховуючи, що у 2023 році Позивач не здійснював Відповідачу постачання електричної енергії, а у платіжних дорученнях не зазначений період, який визначається умовами договору, Комерційної пропозиції та Правилами ПРРЕЕ, призначення платежу є невизначеним.
За твердженнями Позивача, оскільки у платіжних дорученнях відсутні посилання за який період здійснюється оплата, тому Позивач не має право зараховувати кошти як погашення існуючої заборгованості, яка виникла у споживача за 2022 рік. При цьому Позивач неодноразово звертався до Відповідача з листами з проханням уточнити призначення платежу, але ці листи  були проігноровані останнім.

6.       Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2023р. у справі №922/2667/23.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2023р. зупинено апеляційне провадження у справі №922/2667/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2023р. до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №911/1359/22 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024р. задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" про поновлення провадження у справі №922/2667/23; поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2023р. у справі №922/2667/23; ухвалено розгляд  апеляційної скарги здійснювати без повідомлення учасників справи.
На підставі Розпорядження голови Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2024р. справу №922/2667/23 передано на розгляд Центрального апеляційного господарського суду.
24.09.2024р. матеріали справи №922/2667/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2024р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2023р. у справі №922/2667/23 прийнято до провадження вказаною вище колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду, для розгляду у порядку письмового провадження,   без повідомлення учасників справи. 

7.       Встановлені судом обставини справи

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України  "Про ринок електричної енергії"  від 13.04.2017, з 01.01.2019 ПрАТ  "Харківенергозбут"  є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.
ПрАТ  "Харківенергозбут" як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.
Згідно з п.п. 4.12, 4.13 розд. IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП під 14.03.2018 № 312, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ  "Харківенергозбут"  проводить на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу в порядку передбаченому умовами договору.
Відповідно до ст.4 Закону України  "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Згідно з п.п. 3.2.5  Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.
Матеріали даної справи свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" (споживач) надало до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" підписану заяву-приєднання від 01.01.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу, а також фактично споживало електричну енергію, оплачувало рахунки за спожиту електричну енергію, тому Договір про постачання електричної енергії споживачу від 01 січня 2021 року  № 026348 вважається укладеним на умовах Комерційної пропозиції № 1П.
Пунктом 1.1. договору встановлено, що цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей  633,  634,  641,  642 Цивільного кодексу України  шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.
Згідно з п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до п. 5.5 Договору розрахунковий період зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором Споживача з оператором системи розподілу/передачі.
Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору (п. 5.7 Договору).
За умовами п. 5.8 Договору, якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі Порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається за цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього Договору.
Пунктом 5.10 Договору передбачено, що споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через Постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електроенергії зазначається в Комерційній пропозиції №1П, яка є додатком до цього Договору.
Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).
Згідно з умовами п. 5 Комерційної пропозиції 1П рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.
Рахунок на попередню оплату надається Споживчу до 12 числа (включно) поточного місяця на наступний розрахунковий місяць, з терміном оплати згідно з п. 4 комерційної пропозиції.
Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. У разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.
Оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Пунктом 8 Комерційної пропозиції №1П передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 комерційної пропозиції, постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:
-пені у розмірі подвійної облікової ставки ЕБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу;
-3% річних з простроченої суми.
При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.
Сума пені, 3 % річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.
ПрАТ  Харківенергозбут",   як Постачальник, виконав свої зобов`язання за Договором, що не заперечується Відповідачем.
Згідно з переданими даними від Акціонерного товариства  "Харківобленерго"  Відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію:
- за березень 2022 на суму 41792,90 грн., ПДВ 20 % 8358,58 грн., разом з ПДВ 50151,48 грн. Відповідачем за березень 2022 спожито 11334 кВт*год. Рахунок за березень 2022 та акт прийому-передачі електричної енергії за березень 2022 було надіслано поштовим зв`язком 10.06.2022. Строк оплати рахунку 17.06.2022.
- за квітень 2022 на суму 128782,29 грн., ПДВ 20 % 25756,46 грн., разом з ПДВ 154538,75 грн. Відповідачем за квітень 2022 спожито 34372 кВт*год. Рахунок за квітень 2022 та акт Прийому-передачі електричної енергії за квітень 2022 було надіслано поштовим зв`язком 10.06.2022. Строк оплати рахунку 17.06.2022.
- за травень 2022 на суму 54984,73 грн., ПДВ 20 % 10996,95 грн., разом з ПДВ 65981,68 грн. Відповідачем за травень 2022 спожито 14102 кВт*год. Рахунок за травень 2022 та акт прийому-передачі електричної енергії за травень 2022 було надіслано поштовим Зв`язком 10.06.2022. Строк оплати рахунку 17.06.2022;
- за червень 2022 на суму 36420,35 грн., ПДВ 20 % 7284,07 грн., разом з ПДВ 43704,42 грн. Відповідачем за червень 2022 спожито 10004 кВт*год. Рахунок за червень 2022 та акт прийому-передачі електричної енергії за червень 2022 отримано особисто відповідно до Наказу № 4/ел від 10.01.2022 про призначення уповноваженої особи про отримання документів 07.07.2022. Строк оплати рахунку 14.07.2022.
Згідно з платіжними дорученнями № 644 від 04.07.2022, №709 від 19.08.2022, № 805 від 20.10.2022, № 847  від 18.11.2022 Відповідачем сплачено за березень 2022 року всього  50151,48 грн.
Відповідно до платіжних доручень № 847 від 18.11.2022, № 868 від 14.12.2022, № 913 від 17.01.2023, № 955  від 15.02.2023 сплачено за квітень 2022 року всього  144007,87 грн.
Отже, рахунки Відповідачем сплачено частково.
Таким чином, заборгованість за спожиту електричну енергію за період з квітня 2022 по червень 2022 по Договору № 026348 від 01.01.2021  склала 120216,98 грн..
У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем умов договору у частині оплати  поставленої у спірний період електричної енергії, Позивачем також нараховані пеня у розмірі 70601,47 грн. за період з червня 2022 року по січень 2023 року, 3% річних у розмірі 5826,67 грн. за період з червня 2022 року по квітень 2023 року та індекс інфляції у розмірі 25310,96 грн. за період з серпня 2022 року по квітень 2023 року.
Неоплата Відповідачем вказаних вище сум боргу, пені, річних та інфляційних втрат стало підставою для звернення Позивача з позовом у даній справі.
За результатами розгляду вказаного позову місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення.
         
8.     Оцінка аргументів учасників справи і    висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2  ст.11 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1  ст. 626 Цивільного кодексу України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1  ст. 628 Цивільного кодексу України).
Закон України "Про ринок електричної енергії"  визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Відповідно до  ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії"  учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз. 5 п. 13     Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії").
Укладений між сторонами договір постачання за своєю правовою природою є договором енергопостачання та належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.
Згідно з ч. 1  ст. 275 Господарського кодексу України  за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, 526 ЦК України).
За приписами ч.1  ст. 530 Цивільного кодексу України  якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
У даному випадку, відповідно до умов комерційної пропозиції строк оплати поставленої електричної енергії є таким, що настав.
Відповідно до 610 Цивільного кодексу України   порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч.1  ст.612 Цивільного кодексу України  боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже,  з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, враховуючи невиконання Відповідачем Договору №026348 від 01.01.2021 у частині повної та своєчасної оплати заборгованості за поставлену Позивачем електричну енергію у квітні 2022 року - червні 2022 року та ненадання ним доказів які б спростовували таке порушення, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача такої заборгованості у сумі 120216,98 грн 
Крім того, ч.2  ст.625 Цивільного кодексу України  передбачено що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, з огляду на  наявну заборгованість за спожиту електричну енергію, місцевий господарський суд обґрунтовано визнав правомірним, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню нарахування Позивачем 3% річних у сумі 5826,67 грн. та інфляційних втрат у сумі 25310,96 грн, враховуючи, що розрахунки Позивача є арифметично правильними. 
Разом з тим, приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку й про наявність підстав для стягнення з Відповідача пені за період з червня 2022 року по січень 2023 року у сумі 70601,47 грн.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
У подальшому Законами України строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Згідно з п. 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332  рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до п.п. 16 п. 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.
З урахуванням дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії" та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.
Підпункт 16 п. 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".
При цьому Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 дійшла висновку, що  норми постанови  №332 від 25.02.2022 прийняті Регулятором в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі п.п.16 п.1, є обов`язковим до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності.
У даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що період нарахування пені Позивачем заявлено такий, який входить у період дії воєнного стану.
Отже, враховуючи приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з Відповідача штрафної санкції у вигляді пені за визначений період.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд наведеного не врахував, що призвело до помилкових висновків про задоволення позовних вимог у частині стягнення з Відповідача пені у сумі 70601,47 грн. 
Щодо доводів Скаржника колегія суддів зазначає наступне.
Так, за доводами Скаржника, Позивачем неправомірно визначено суму, яка підлягає стягненню у рамках спірного Договору, у зв`язку з застосуванням неправильного тарифу у спірний період, а саме: замість тарифу для побутових споживачів, був застосований тариф для непобутових споживачів.
Між тим, згідно з матеріалами справи, рахунки за електричну енергію, а також акти приймання-передачі електричної енергії направлені на адресу Відповідача. Такі акти та рахунки,  зокрема за червень 2022 року, отримані уповноваженим представником споживача - Колісником Н.О. (т.1 а.с.57), який призначений відповідальним за отримання рахунків та актів на підставі наказу ТОВ"Консалт-Буд 2011" від 10.01.2022 №4/ел (т.1 а.с.58). Заперечення щодо нарахованих сум відсутні.
При цьому п.п. 8 п.6.1. Договору передбачено, що споживач має право вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати організації та проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим Договором та чинним законодавством порядку.
Однак, матеріали справи не містять, а Відповідачем під час розгляду справи не надано доказів оскарження в установленому порядку виставлених рахунків за електричну енергію за спірний період, зокрема й у частині застосування Позивачем неправильного тарифу, або  звернення до Позивача з відповідними вимогами.
Натомість спірні рахунки частково оплачувалися Відповідачем, що не заперечується останнім .
Викладене свідчить про те, що Скаржник погодився як з умовами укладеного сторонами Договору №026348 від 01.01.2021, так і з нарахованими сумами.
При цьому Апелянт посилається на те, що у провадженні Центрального апеляційного господарського суду  перебуває справа №922/468/22, у межах якої розглядається позов третіх осіб ФОП Мігунова В.І., ПП "АН "РЕСТРІЕЛТ", ТОВ "Консалт-Буд 2011", ОК "ЖБК КИМ", ОК "Дубки-Харків" до АТ "Харківобленерго" та ПрАТ "Харківенергозбут".
Предметом розгляду позову третіх осіб у межах справи №922/468/22 є, у тому числі, визнання договору №026348 від 01.01.2019 таким, що укладений з метою постачання електроенергії побутовим споживачам з оплатою електричної енергії, що постачається з 01.01.2019 за договором № 026348 від 01.01.2019, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" та Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" за цінами, встановленими для побутових споживачів, а також визнання договору № 026348 від 01.01.2019 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" та Акціонерним товариством "Харківобленерго", відповідно до умов якого здійснюється розподіл електричної енергії для об`єкта за адресою: місто Харків, вулиця Дерев`янка, будинок 16-А, таким, що укладений з метою розподілу електроенергії, що постачається побутовим споживачам з оплатою такого розподілу електричної енергії, що постачається з 01.01.2019, за тарифами, встановленими для побутових споживачів.
Однак, судова колегія зазначає, що обставини у справі №922/468/22 щодо визнання договору №026348 від 01.01.2019  таким, що був укладений з метою постачання електроенергії за тарифами, встановленими для побутових споживачів, не вплине на оцінку доказів у справі №922/2667/23, оскільки не призведе до автоматичного коригування виставлених ПрАТ "Харківенергозбут" рахунків,  які є підставою для оплати на підставі умов договору за електричну енергію за договором №026348 від 01.01.2021 за спірний  період у справі, що розглядається.
Крім того, розд 4 Комерційної пропозиції до укладеного сторонами у справі договору №026348 від 01.01.2021 передбачено, що у разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок, як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.
Тобто у подальшому, за результатами розгляду справ №922/468/22 та 922/2667/23, сторони не позбавлені права та можливості вирішити питання щодо здійснення взаєморозрахунків.
Таким чином, викладене спростовує відповідні доводи Апелянта.
Також, ст.129 Конституції України  встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч.1-3  ст.13 ГПК України  судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1  ст.74 ГПК України.
За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору.
У силу приписів ч.4 ст.3 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчинення нею процесуальних дій.
Однак, твердження Скаржника про те, що товариство продовжує сплачувати за вказаним Договором, а також про відсутність у нього боргу за постачання електроенергії є недоведеними, докази на підтвердження цих обставин останнім не надані, власні контррозрахунки тощо, тому ці твердження відхиляються колегією суддів.
При цьому листи Позивача, на які посилається Відповідач як на підтвердження своїх доводів, у розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України не є належними та допустимими доказами, оскільки ніяким чином не свідчать про здійснення ним оплат, у тому числі, й за спірний період. 
Одночасно слід зазначити, що з вказаних листів ПрАТ"Харківенергозбут" вбачається, що останнє просило ТОВ"Консалт-Бут 2011" змінити призначення платежу, а саме зазначити іншій період для вірного зарахування коштів, однак Скаржником прохання товариства залишені без відповіді. Доказів зворотного Апелянтом не надано. 
З огляду на викладене доводи Скаржника не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

9.       Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржників та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове     рішення     повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є   рішення,  ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є   рішення,    ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами п.2 ч.1  ст.275 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно з п.п.1, 4 ч.1  ст.277 Господарського процесуального кодексу України  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даній справі місцевий господарський суд допустив неправильне застосування норм матеріального права, яке полягало у незастосуванні ним закону, який підлягав застосуванню, що, у свою чергу, призвело до ухвалення рішення, яке відповідно до  ст. 277 ГПК України  підлягає частковому скасуванню.
З огляду на наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку  ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути скасоване у частині задоволення позову про стягнення з Відповідача пені.

10.    Судові витрати.

Враховуючи, що вина Відповідача у порушенні умов договору доведена при розгляді даної справи, а доводи наведені в апеляційній скарзі не слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за розгляд апеляційної скарги колегія суддів вважає можливим застосувати положень ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України і покласти ці витрати на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, - 
                                                   ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011"- задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2023р. у справі №922/2667/23 - скасувати частково.

Ухвалити нове рішення у відповідній частині, виклавши абзац 4 резолютивної частини рішення у наступній редакції:
"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" (61103, м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 16-А, код ЄДРПОУ 37574957) на користь Приватного акціонерного товариства  Харківенергозбут  (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, код ЄДРПОУ 42206328) 3% річних за період з червня 2022 року по квітень 2023 року у сумі 5826,67 грн., індекс інфляції за період з серпня 2022 року по квітень 2023 року у сумі 25310,96 грн. та судовий збір у сумі 2274,47 грн. на ХОУ АТ "Ощадбанк" п/р НОМЕР_1 , МФО 351823, код ЄДРПОУ 42206328., про що видати наказ."

В решті рішення Господарського суду Харківської області від 28.08.2023р. у справі №922/2667/23 – залишити без змін. 

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити  Господарському суду Харківської області.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                           О.В. Чус

Суддя                                                                                           М.О.Дармін