ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року	Львів	Справа № 380/20209/24 пров. № А/857/3013/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                    Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                      Судової-Хомюк Н.М., Сеника Р.П.,
з участю секретаря судових засідань                                Березюка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,  

суддя у І інстанції                                                            Костецький Н.В., 
час ухвалення рішення                                                   13 год 41 хв,
місце ухвалення рішення                                                  м. Львів,
дата складення повного тексту рішення                               19 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Львівській області (далі – ГУ ДПС) №30-дс від 18.09.2024 “Про накладення дисциплінарного стягнення”, яким до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із займаної посади державної служби за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1, 2, 4, 5, частини 2 статті 65 Закону України “Про державну службу” у перший день після його виходу на роботу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №380/20209/24 вказаний позов було задоволено. 
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що ні матеріали адміністративної справи, ні матеріали дисциплінарної справи не містять посилань на вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій та вчинків у період з 29.09.2023 до 23.07.2024, які б стали підставою допускати причетність позивача до вчинення кримінального правопорушення посадовими особами відповідача. Сам факт проведення досудового розслідування не може свідчити про наявність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку. 
Станом на момент винесення ГУ ДПС спорюваного наказу від 18.09.2024 №30-дс позивач не був учасником кримінального провадження №42024140000000163, внаслідок чого висновки ГУ ДПС про те, що ОСОБА_1 у період з 29.09.2023 по 23.07.2024 здійснив дії та вчинки, які стали підставою допускати його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України  (далі – КК) є безпідставними.
Відповідачем вчинення дисциплінарного проступку позивача зводиться до наявності  кримінального провадження №42024140000000163, що стало підставою для відповідача допускати причетність позивача до вчинення кримінального правопорушення. Однак відповідач ані у поданні дисциплінарної комісії, ані в оспорюваному наказі не зазначив обставини, які вказують на вчинення позивачем проступку, який порочить його як державного службовця та дискредитує податковий орган, що є порушенням Присяги державного службовця.
Висновок відповідача щодо порушення позивачем посадових обов`язків, вимог нормативно-правових актів, розпорядчих документів ДПС України та ГУ ДПС, а також наявність низьких показників роботи, зокрема, за напрямком супроводження судових спорів не підтверджують вчинення такого дисциплінарного проступку, як порушення Присяги державного службовця саме позивачем. 
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ДПС, яке просила таке скасувати та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що припинення державної служби ОСОБА_1 відбулось за ініціативою суб`єкта призначення у зв`язку із вчиненням ним дисциплінарного проступку - порушення Присяги державного службовця, який передбачає звільнення. 
Підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача стала інформація, викладена у листі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі – ТУ ДБР) від 26.07.2024 № 12-21-37227вих-24.
Перевірка управління правового забезпечення ГУ ДПС згідно з наказом від 02.05.2023 № 179 проводилась з питань організації роботи щодо запобігання та виявлення корупції, дотримання посадовими особами вимог Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52, Закону України «Про державну службу», Закону України «Про запобігання корупції» в частині дотримання принципів державної служби та правил етичної поведінки за фактом оголошення підозри ОСОБА_2 та в ході перевірки не досліджувались питання дій та вчинків начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС Карпина Я.С. у період з 29.09.2023 до 23.07.2024 року, які стали підставою допускати його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК, та є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23.07.2024 № 42024140000000163.
Під час перевірки інформації, викладеної у листі ТУ ДБР від 26.07.2024 № 12-21-37227вих-24, перевірці підлягали зовсім інші питання, аніж ті, що були предметом перевірки згідно з наказом ГУ ДПС від 30.07.2024 №316. 
Фактом, який підтверджує вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в період з 29.09.2023 до 23.07.2024, є наявність досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23.07.2024 № 42024140000000163. 
Враховуючи те, що 29.09.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №42023140000000115 від 12.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частино 3 статті 369-2 КК, скеровано до Дрогобицького районного суду Львівської області для розгляду, дії та вчинки ОСОБА_1 , які стали підставою допускати його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК та є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23.07.2024 № 42024140000000163, були вчинені у період з 29.09.2023 (день коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні №42023140000000115 від 12.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК скеровано до Дрогобицького районного суду Львівської області для розгляду) до 23.07.2024 (день відкриття кримінального провадження № 42024140000000163).
Висновки суду про те, що наказ ГУ ДПС № 127-дп від 13.08.2024 року «Про порушення дисциплінарного провадження» прийнятий на підставі доповідної записки ОСОБА_3 , інформація у якій суперечить висновкам акту перевірки, є необґрунтованими.  
У листі ТУ ДБР від 26.07.2024 № 1-21-37227вих-24 повідомлено ГУ ДПС про те, що ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою з групою осіб з заступником начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС Пилип`юком А.М. та начальником відділу супроводження судових спорів позапланових та камеральних перевірок управління правового забезпечення ГУ ДПС Чабаном О.С. зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, протиправно здійснювали вплив на Комісію ГУ ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Комісія ГУ ДПС) щодо прийняття нею рішень про реєстрацію зупинених податкових накладних ТОВ «С Глобал Логістик» (ЄДРПОУ 43593967) та інших суб`єктів господарювання. Окрім цього, ТУ ДБР встановлено, що вказані особи у період з 10.04.2023 по 25.04.2023 до своєї протиправної діяльності залучили головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів позапланових та камеральних перевірок управління правового забезпечення ГУ ДПС Пастернак У.І., яка у період з 10.04.2023 по 25.04.2023 вимагала від представника ТОВ «С Глобал Логістик» для себе та третіх осіб неправомірну вигоду в сумі 900 доларів США та 25.04.2023 одержала таку за здійснення впливу на посадових осіб Комісії ГУ ДПС на прийняття рішення про реєстрацію зупинених податкових накладних ТОВ «С Глобал Логістик» від 18.01.2023 № 9, вiд 17.01.2023 № 7, від 14.12.2022 № 160, від 04.10.2022 № 140 та № 141, від 06.02.2023 № 15.  
При цьому апелянт наполягає на тому, що безконтрольна та неналежна організація роботи підлеглих з боку позивача вказує на низькі показники роботи, зокрема, за напрямком супроводження судових спорів про визнання протиправними та скасування рішень. 
Відповідно до службової характеристики ОСОБА_1 незважаючи на деякі позитивні якості, зарекомендував себе з негативно сторони. 
Зокрема, у лютому 2024 року мав місце факт складання стосовно позивача протоколу про адміністративні правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбачені частинами 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), який судом закрито з нереабілітуючих підстав. 
У прийнятті рішень ОСОБА_1 потребує більшої самостійності, не у повній мірі забезпечує контроль та координацію роботи підлеглих працівників, що призводить до низьких показників роботи очолюваного підрозділу. У спілкуванні з людьми важко налагоджує контакт. До колег по службі ставиться зверхньо. Не визнає своїх помилок та боляче сприймає критику. Неспроможність належно організувати роботу призводить до значної плинності кадрів та неукомплектованості підрозділу. 
Фігурування позивача у кримінальному провадженні № 42024140000000163 від 23.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК, складення відносно нього протоколу про адміністративні правопорушення за корупційне правопорушення у поєднанні із навмисною неналежною організацією роботи, негативною характеристикою – є вчинком, який свідчить про те, що позивач не дбає про позитивний імідж та авторитет органів державної влади, не дорожить своїм ім`ям та статусом. Ці обставини у сукупності утворюють факт порушення Присяги, а отже є підставою для звільнення з посади державної служби. 
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС Карпин Я.С. підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Звертає увагу апеляційного суду на те, що жодного судового рішення щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної чи кримінальної відповідальності не існує.
Апелянт безпідставно посилається висновки Верховного Суду у справах із відмінними фактичними обставинами від справи, що розглядається.
Наполягає на тому, що відповідачем не встановлено жодного діяння, вчиненого ОСОБА_1 , яке б могло кваліфікуватись, як порушення Присяги державного службовця
ОСОБА_1 підозра ні у кримінальному провадженні № 42024240000000163 від 23.07.2024, ні у будь-якому іншому кримінальному провадженні не вручалась і він не є учасником такого провадження.
Ні за наслідками перевірки інформації, викладеної у листі ТУ ДБР від 26.07.24 р. № 12-21-37227вих-24, ні за наслідками дисциплінарного провадження не встановленого жодного факту вчинення протиправних дій ОСОБА_1 , які мали б відношення до кримінальних проваджень № 42023140000000115 від 12.04.2023 та № 42024240000000163 від 23.07.2024.
Представник ГУ ДПС, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, його явка обов`язковою судом не визнана, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.
Представник ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість вимог апелянта доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу. Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 обіймає посаду начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС. 
26.07.2024 на адресу ГУ ДПС лист ТУ ДБР від 26.07.2024 № 12-21-37227вих-24 (вх. ГУ від 26.07.2024 № 27387/5), яким повідомлено про проведення ТУ ДБР досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено за №42024140000000163 від 23.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК. З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що начальник управління правового забезпечення ГУ ДПС Карпин Я.С., діючи за попередньою змовою групою осіб із заступником начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС Пилип`юком А.М. та начальником відділу супроводження судових спорів позапланових та камеральних перевірок управління правового забезпечення ГУ ДПС Чабаном О.С., зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, протиправно здійснювали вплив на Комісію ГУ ДПС щодо прийняття нею рішень про реєстрацію зупинених податкових накладних ТОВ “С Глобал Логістік” (код ЄДРПОУ 43593967) та інших суб`єктів господарювання.
У зв`язку із викладеним, відповідно до статей 40, 93 КПК України старший слідчий в ОВС ТУ ДБР просив провести службове розслідування за фактом можливого зловживання своїм службовим становищем начальником управління правового забезпечення ГУ ДПС Карпином Я.С., заступником начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС Пилип`юком А.М. та начальником відділу супроводження судових спорів позапланових та камеральних перевірок управління правового забезпечення ГУ ДПС Чабаном О.С. щодо здійснення останніми впливу на посадових осіб Комісії ГУ ДПС щодо прийняття нею рішень про реєстрацію зупинених податкових накладних ТОВ “С Глобал Логістік” (код ЄДРПОУ 43593967) та інших суб`єктів господарювання, висновок якого скерувати на адресу ТУ ДБР.
Наказом ГУ ДПС від 30.07.2024 №316 “Про проведення перевірки” створено робочу групу з проведення перевірки інформації, викладеної у листі ТУ ДБР від 26.07.2024 № 12-21-37227вих-24. Провести перевірку наказано у період з 01.08.2024 по 30.08.2024 включно.
За результатами перевірки робочою комісією відповідача складено акт від 05.08.2024 №1518/13-01-14-06, відповідно до якого робочою групою було опитано членів Комісії ГУ ДПС, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які заперечили факт звернення до них ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з будь якими проханнями щодо сприяння у прийнятті рішень Комісією.  Робоча група не отримала пояснень від членів Комісії Ганюка Р.В., Завади Т.Й., Євстахевича А.Л., Жолудевої Н.Я., Ризванюк Т.О., Карпіва Я.Р. у зв`язку з їх перебуванням у відпустці.
Відтак, робоча група зробила висновок, що встановити факт здійснення впливу начальником управління правового забезпечення ГУ ДПС Карпином Я.С., заступником начальника управління - начальником відділу супроводження судових спорів позапланових та камеральних перевірок управління правового забезпечення ГУ ДПС Пилип`юком А.М. та начальником відділу супроводження судових спорів позапланових та камеральних перевірок управління правового забезпечення ГУ ДПС Чабаном О.С. на посадових осіб Комісії ГУ ДПС щодо прийняття нею рішень про реєстрацію зупинених податкових накладних ТзОВ “С Глобал Логістик” (код ЄДРПОУ 43593967) чи інших суб`єктів господарювання в межах компетенції робочої групи з проведення перевірки не надається за можливе.
Виходячи з інформації, що міститься у листі ТУ ДБР від 26.07.2024 № 1-21-37227вих-24 (вх. ГУ від 26.07.2024 № 27387/5), дії та вчинки ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 стали підставою допускати їх причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК, та є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23.07.2024 № 42024140000000163, що негативно впливає на репутацію працівників ГУ ДПС та може зашкодити інтересам ДПС України, що свідчить про вчинення вказаними особами дисциплінарного проступку, визначеного статтею 65 Закону України “Про державну службу”.
08.08.2024 керівником робочої групи, заступником начальника ГУ ДПС І.Лазоком подано на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС ОСОБА_14 доповідну записку №1544/13-01-14-11 за результатами перевірки інформації, викладеної у листі ТУ ДБР від 26.07.2024 № 12-21-37227вих-24 (вх. ГУ від 26.07.2024 № 27387/5), у якій зазначено, що дії та вчинки ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 стали підставою допускати їх причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК, та є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23.07.2024 №42024140000000163, що негативно впливає на репутацію працівників ГУ ДПС та може зашкодити інтересам ДПС України і вказує, зокрема, на порушення позивачем посадових обов`язків, вимог нормативно-правових актів, розпорядчих документів ДПС України та ГУ ДПС, визначених:
пунктами 1, 2, 8, 9 Розділу 3 “Основні посадові обов`язки” посадової інструкції начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС ОСОБА_1 , затвердженої 03.07.2023;
пунктами 1.2 Розділу 1, функціями 2.2.26, 2.2.27 Розділу 2, пунктом 4.5 Розділу 4 положення про управління правового забезпечення ГУ ДПС, затвердженого наказом ГУ ДПС від 13.10.2022 №802, із змінами;
пунктами 3.1,- 3.3, 3.5, 4.2, абзацом 2 пункту 4.3, пунктом 5.1 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 №52 (зі змінами);
пунктом 2 розділу II, пунктом 2 розділу III, пунктом І розділу IV Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158 (зі змінами);
статтею 38 Закону України “Про запобігання корупції”;
пунктами 1, 2, 6, 7, 8, 9, 10 частини 1 статті 8, пунктом 1 частини 1 статті 62 Закону України “Про державну службу”, чим вчинено дисциплінарний проступок, визначений пунктами 1, 2, 4, 5, 9 частини 2 статті 65 Закону України “Про державну службу”.
При цьому було запропоновано відповідно до статей 17, 64 - 69, 72, 73 Закону України “Про державну службу” порушити дисциплінарне провадження стосовно, зокрема, начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС Карпина Я.С.
08.08.2024 за №886/13-01-05-03-10 ОСОБА_1 подав на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС М.Никитюка та керівника робочої групи з проведення перевірки ОСОБА_3 зауваження до акту перевірки №1518/13-01-14-06 від 05.08.2024, у яких вказав, що описані в акті події мали місце в період з 10.04.2023 по 25.04.2023, були предметом службового розслідування відповідно до наказу ГУ ДПС від 15.05.2023 №204 “Про проведення службового розслідування” та предметом перевірки згідно з актом №771/13-01-14-06 від 01.06.2023 управління з питань запобігання та виявлення корупції, дотримання посадовими особами вимог Закону України “Про державну службу”, Закону України “Про запобігання корупції”, Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 року №52. Діям посадових осіб управління правового забезпечення надано оцінку в межах дисциплінарних проваджень, зокрема, згідно з наказом ГУ ДПС №217 від 17.05.2023 щодо ОСОБА_1 . Звернув увагу на строк притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, визначений частиною 3 статті 65 Закону України “Про державну службу”. Вказав, що висновок комісії про те, що дії та вчинки посадових осіб управління правового забезпечення стали підставою допускати їх причетність до вчинення кримінального правопорушення ґрунтується виключно на листі ТУ ДБР від 26.07.2024 № 12-21-37227вих-24 і у акті перевірки не зазначено жодних дій та вчинків, які здійснили посадові особи управління правового забезпечення. Висновок про причетність до вчинення кримінального правопорушення до набрання законної сили обвинувальним вироком суду є незаконним, завдає репутаційних втрат та моральної шкоди.
Наказом ГУ ДПС від 13.08.2024 №127-дп “Про порушення дисциплінарного провадження” порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС ОСОБА_1 з метою визначення наявності та ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку, а також утворено комісію для здійснення дисциплінарного провадження.
За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи 03.09.2024 дисциплінарною комісією складено подання №1688/13-01-14-11, у якому зроблено висновок про встановлено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, визначеного пунктами 1, 2. 4, 5 частини другої статті 65 Закону України “Про державну службу”, а саме ОСОБА_1 порушив свої посадові обов`язки, вимоги нормативно-правових актів, розпорядчих документів ДПС України та ГУ ДПС, зокрема, визначених:
1. Розділом 3 “Основні посадові обов`язки” посадової інструкції начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС Карпина Я.С., затвердженої 03.07.2023 року, а саме:
не забезпечено виконання завдань та доручень, спрямованих на здійснення та реалізацію ГУ ДПС завдань, визначених законами України, нормативно-правовими актами, розпорядчими та організаційними документами ДПС та ГУ ДПС (пункт 1);
не забезпечено організацію роботи Управління відповідно до Регламенту ГУ ДПС, Положення про управління (пункт 2);
не виявлено в межах компетенції корупційних ризиків, не усунено умов їх виникнення, не забезпечено належного здійснення профілактичних заходів щодо запобігання, виявлення та протидії корупційних правопорушень, інших діянь, пов`язаних з корупцією у Управлінні (пункт 8);
не здійснено контроль за виконанням працівниками Управління нормативно-правових актів країни, наказів, розпоряджень і доручень керівництва ГУ ДПС (пункт 9).
2. Пунктом 1.2 Розділу 1, функціями та процедурами 2.2.1, 2.2.3, 2.2.26, 2.2.27, 7.2.1, 16.2.3, 112.2.1 Розділу 2, пунктом 4.5 Розділу 4 положення про управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Львівській області, затвердженого наказом ГУ ДПС від 13.10.2022 № 802, із змінами, а саме:
не забезпечено дотримання працівниками Управління у своїй діяльності вимог, визначених законами України, Податковим кодексом України, Законом України “Про державну службу”, розпорядчими документами ДПС та ГУ ДПС, іншими актами законодавства України, Регламентом Головного управління ДПС у Львівській області, затвердженого наказом ГУ ДПС, а також цим Положенням (1.2);
неналежно здійснено керівництво діяльністю та організацією роботи структурного підрозділу ГУ ДПС відповідно до Регламенту ГУ ДПС та положення про структурний підрозділ (Функція: 2.2, Процедура: 2.2.1);
не забезпечено контроль у межах компетенції за виконанням структурним підрозділом законів України, доручень керівництва ДПС, ГУ (визначених наказами і розпорядженнями ДПС, ГУ, протокольними дорученнями апаратних та, інших нарад за участі керівництва ДПС, ГУ) (Функція: 2.2, Процедура: 2.2.3);
не вжито у межах компетенції заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх реалізацію (Функція: 2.2, Процедура: 2.2.26);
не забезпечено у разі виявлення чи одержання інформації про вчинення підлеглими корупційного, пов`язаного з корупцією або іншого правопорушення у сфері службової діяльності, вжиття у межах компетенції заходів щодо його припинення та негайне повідомлення про такі факти Управлінню з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС (Функція: 2.2, Процедура: 2.2.27);
не забезпечено координацію роботи, організацію та виконання завдань спрямованих на забезпечення виконання ГУ ДПС завдань, визначених законами України, нормативно-правовими актами, розпорядчими документами ДПС та ГУ ДПС (Функція: 7.2, Процедура: 7.2.1);
не надано інформації на запити Дисциплінарної комісії (Функція: 16.2, Процедура: 16.2.3);
не забезпечено належну організацію та ведення позовної роботи, спрямованої на забезпечення надходження податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів (Функція: 112.2, Процедура: 112.2.1).
3. Пунктами 3.1, 3.3, 3.5, 4.2, абзацом 2 пункту 4.3, пунктом 5.1 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52, зі змінами, а саме:
не забезпечено повної впевненості громадян України у неприйнятному ставленні до корупції та порушень загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки та обов`язку кожного Працівника знати та дотримуватися вимог законів України “Про державну службу”, “Про запобігання корупції-”, цих правил та розпорядчих документів ДПС з питань запобігання корупції (3.1);
не виконано обов`язку працівника, який своєю поведінкою має зміцнювати авторитет державної служби, а також позитивну репутацію органів ДПС (3.3);
не виконано обов`язку працівника щодо вжиття заходів із запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням (3.5);
не виконано обов`язку працівника діяти доброчесно (4.2), а саме: спрямовувати свої дії на захист публічних інтересів та недопущення конфлікту між приватними та публічними інтересами, уникати виникнення реального та потенційного конфлікту інтересів у своїй діяльності; не використовувати службове становище в приватних інтересах чи в неправомірних приватних інтересах інших осіб, у тому числі не використовувати свій статус та інформацію про місце роботи з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб;
допущено дії і вчинки, які можуть зашкодити інтересам ДПС чи негативно вплинути на репутацію працівника (абзац 2 п. 4.3);
не виконано обов`язку працівника використовувати своє службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України (5.1).
Окрім того, порушення начальником управління правового забезпечення ГУ ДПС Карпином Я.С. своїх посадових обов`язків, вимог нормативно-правових актів, розпорядчих документів ДПС України та Головного управління ДПС у Львівській області, призвело до:
здійснення ОСОБА_1 у період з 29.09.2023 до 23.07.2024 дій та вчинків, які стали підставою допускати його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК, і є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23.07.2024 № 42024140000000163 та негативно вплинуло на авторитет державної служби, а також позитивну репутацію державних органів;
здійснення підлеглими працівниками Карпина Я.С. - заступником начальника управління - начальником відділу супроводження судових спорів позапланових та камеральних перевірок управління правового забезпечення ГУ ДПС Пилип`юком А.М. та начальником відділу супроводження судових спорів щодо відмови у реєстрації податкових накладних управління правового забезпечення ГУ ДПС Чабаном О.С. у період з 29.09.2023 до 23.07.2024 року, дій та вчинків, які стали підставою допускати їх причетність до вчинення у період з 29.09.2023 до 23.07.2024 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК, є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23.07.2024 № 42024140000000163 та негативно вплинуло на авторитет державної служби, а також позитивну репутацію державних органів;
низьких показників роботи, зокрема, за напрямком супроводження судових спорів про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення - упродовж 2023 року з 983 справ по яких винесено судові рішення по вказаній категорії справ, на користь податкового органу лише 19 справ (1,9%), тоді як на користь платників податків - 964 справи (98,1%), а упродовж 6 місяців 2024 року з 1032 справ, по яких винесено судові рішення по вказаній категорії справ, на користь податкового органу лише 25 справ (2,4%), тоді як на користь платників податків - 1007 справ (97,6%);
ненадання начальником управління правового забезпечення ГУ ДПС Карпином Я.С. інформації на запити Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС від 14Л82024 № 1561/13-01-14-11 (Акт про відмову № 1597/13-01-14-1 1 від 19.08.2024). 
З урахуванням того, що несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця в умовах дії воєнного стану, що вчинено проти інтересів служби та суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює виконання ним своїх обов`язків надалі, утворює факт порушення позивачем Присяги державного службовця.
Відтак,  дисциплінарна комісія рекомендувала відповідно до частин 3, 4 та 5 статті 66 Закону України “Про державну службу” до начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення, передбачене пунктом 4 частини 1 статті 66 Закону України “Про державну службу” - звільнення з посади державної служби (протокол засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС від 03.09.2024 № 4-(127-дп).
У подальшому наказом ГУ ДПС від 18.09.2024 №30-дс “Про накладення дисциплінарного стягнення” вирішено застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з займаної посади державної служби за вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1, 2, 4, 5 частини 2 статті 65 Закону України “Про державну службу”, у перший день після виходу його на роботу.
ОСОБА_1 не погодився із такими наказом ГУ ДПС та звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається. 
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи та наданих суду поясненнях, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про безпідставність накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади державної служби за  порушення Присяги державного службовця. 
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, регламентовано приписами Закону №889-VIII.
За правилами частини 1 статті 8 вказаного Закону державний службовець зобов`язаний:
1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;
3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;
4) з повагою ставитися до державних символів України;
5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;
6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;
7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);
8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;
9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;
10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;
11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;
12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;
13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. 
Як встановлено у частині 1 статті 64  Закону № 889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із частиною 1 статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Приписами частини 2 статті 65 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарними проступками є:
1) порушення Присяги державного службовця;
2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;
3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;
4) дії, що шкодять авторитету державної служби;
5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;
6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;
7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення;
8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;
9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;
9-1) порушення вимог Закону України «Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)» у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «А» або «Б»;
10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;
11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;
12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;
13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;
14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення;
15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу. 
За правилами частини 1 статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:
1) зауваження;
2) догана;
3) попередження про неповну службову відповідність;
4) звільнення з посади державної служби.
Як вказано у частин 1 статті 67 Закону №889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Частиною 1 статті 69 Закону № 889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.
Відповідно до частини 1 статті 71 Закону № 889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення дисциплінарного провадження було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1039 (далі – Порядок № 1039).
У пункті 24 вказаного Порядку передбачено, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Згідно із пунктом 25 Порядку № 1039 дисциплінарна справа повинна містити:
дату і місце її формування;
підстави для відкриття дисциплінарного провадження;
характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;
відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;
пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень;
пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;
пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності);
належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;
опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
У пункті 33 Порядку № 1039 зазначено, що комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.
При цьому комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:
-чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;
-чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;
-чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;
-чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;
-який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.
За правилами пункту 34 Порядку № 1039 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.
У відповідності до частини 10 статті 69 Закону № 889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Згідно із частиною 3 статті 77 Закону № 889-VIII якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).  
При цьому апеляційний суд  в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховує висновки щодо подібних правовідносин, викладені у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 803/1303/16, від 05 червня 2019 року у справі № 26/13803/16, від 14 квітня 2020 року у справі № 815/6549/16, від 28 січня 2021 року у справі № 803/1564/16 тощо, відповідно до яких порушення Присяги державного службовця та невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, є різними за своєю суттю видами дисциплінарних проступків, за вчинення яких передбачено різні види відповідальності. Звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.
Відтак, звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного авторитету органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, установлені внаслідок ретельного службового розслідування.
Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Разом із тим, суд першої інстанції вірного зауважив, що у ході дисциплінарного провадження не було встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про встановлення у діях чи бездіяльності ОСОБА_1 ознак саме порушення Присяги державного службовця.
Приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); пропорційно. 
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративний суд, керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Європейський суду з прав людини визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».
Хоча ця справа стосується податкового спору, на переконання апеляційного суду, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі №380/20209/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Постанова у повному обсязі складена 04 березня 2025 року.