ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 м.Рівне, вул.Яворницького, 59
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

26 лютого 2025 року                                                                                 Справа № 903/521/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

секретар судового засідання Соколовська О.В.,

представники учасників справи:
ПАТ «АБ Укргазбанк»             - Домальчук Р.В.;
керуючий реструктурихацією - Самчук А.М.; 
фізична особа ОСОБА_1        - Хомич Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АБ Укргазбанк» на постанову господарського суду Волинської області від 06.11.2024, повний текст якої складено 12.11.2024, у справі №903/521/24 (суддя Дем`як В.М.)

за заявою     фізичної особи   ОСОБА_1 с.Рованці Луцького району Волинської обл.
про неплатоспроможність фізичної особи

ВСТАНОВИВ:
В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Волинської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .(т.1, арк.справи 1-5).
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.06.2024 відкрито провадження у справі №903/521/24 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 та 12.06.2024 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення про її неплато-спроможність.(т.1, арк.справи 102-106, 109-110).
15.07.2024 на адресу суду першої інстанції надійшла заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (надалі в тексті - Банк) про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 58 979 254,64 грн заборгованості та 6056,00 грн судових витрат.(т.1, арк.справи 117-119).
16.08.2024 кредитором до Господарського суду Волинської області подано заяву про уточнення грошових вимог. Відповідно до поданої заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, враховуючи заяву про уточнення грошових вимог, кредитор просив визнати грошові вимоги на загальну суму 58 980 666,14 грн, що включає грошові вимоги за Кредитним договором № 38/07-І/02 від 12.07.2007 та грошові вимоги за Кредитним договором №14/08-І/02 від 11.02.2008. (т.2, арк.справи 33-34).
Ухвалою суду від 29.08.2024 у даній справі частково задоволено заяву Банку про грошові вимоги, а саме: визнано у встановленому порядку доведені грошові вимоги кредитора АБ «Укр-газбанк» до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 16 637 917,94 грн та зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника - арбітражного керуючого Самчука А.М. включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 6 056,00 грн - витрати, які пов`язані з провад-женням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору), що відшкодову-ються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів; 16 228 152,79 грн - вимоги другої черги, 403 709,15 грн - вимоги третьої черги. В решті вимог відмовлено.(т.2, арк.справи 44-50).
Постановою господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у справі №903/521/24, поміж іншого, припинено процедуру реструктуризацію боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 та повноваження арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича. Фізичну особу ОСОБА_1 визнано банкрутом та введено процедуру погашення боргів; призначено арбітражного керуючого Самчука А.М. керуючим реалізацією майна.(т.2, арк.справи 109-119).
Не погоджуючись з прийнятою постановою, Банк подав скаргу до Північно-західного апеля-ційного господарського суду, в якій просив скасувати постанову господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у справі №903/521/24 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.(т.2, арк.справи 124-131).
На переконання Скаржника, оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріально-го та процесуального права, без повного і всебічного з`ясовування обставин справи.
Апелянт вважає, що при дослідженні обставин єдиного місця проживання сім`ї боржника (квартири або житлового будинку), у розумінні пункту 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ - не може братись до уваги майно, що перебуває у боржника та/або членів сім`ї боржника на підставі іншого речового права, відмінного від права власності (оренда, найм, інші підстави для користування майном як місцем проживання сім`ї боржника тощо). Адже, оскільки власником нерухомого майна є ОСОБА_2 , а боржник -  ОСОБА_1 є власником частки в майні (житловому будинку), яку ще слід виділити внаслідок поділу, то на думку Скаржника, застосувати пункт 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ не є можливим, оскільки його положення стосуються цілісного об`єкта нерухомого майна.
Банк просить апеляційний суд врахувати висновки, що викладені Верховним Судом в постанові від 12.12.2023 в аналогічній справі №911/2891/19. На думку Скаржника, у справі №903/521/24 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , яка має окрім іншої також заборгованість за кредитом в іноземній валюті, забезпеченим житловим будинком, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, застосовується лише процедура реструктуризації боргів боржника згідно з планом реструктуризації або мировою угодою, тоді як процедура погашення боргів (у якій здійснюється формування ліквідаційної маси та вирішуються пов`язані з цим питання: отримання дозволу на продаж окремих видів майна боржника, виключення зі складу ліквідаційної маси, реалізація майна боржника тощо) не застосовується.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 відкрито провадження у справі №903/521/24 та призначено справу до розгляду на 05.02.2025.(т.2, арк. справи 171).
13.01.2025 на електронну адресу суду надійшов відзив, в якому ОСОБА_1 просить залишити постанову Господарського суду Волинської області від 06.11.2024 без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «АБ Укргазбанк» - без задоволення (т.2, арк.справи 174, 177-179).
Ухвалою суду від 03.02.2025 задоволено клопотання педставника ПАТ «АБ Укргазбанк» - Домальчука Р.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.(т.2, арк.справи 195-196, 201).
Ухвалою суду від 05.02.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 26.02.2025.(т.2, арк. справи 207).
Ухвалою суду від 21.02.2025 задоволено заяви представника ОСОБА_1  - адвоката Хомича Р.В. та арбітражного керуючого Самчука А.М. про участь в судовому засіданні в режимі відео-конференції  поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.(т.2, арк. справи 210, 212, 216).
У судових засіданнях 05.02.2025 та 26.02.2025 представники учасників справи надали свої пояснення щодо поданої ПАТ «АБ Укргазбанк» апеляційної скарги на постанову Господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у справі №903/521/21.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосу-вання місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до приписів ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм мате-ріального права.
Згідно із ч.1 ст.3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (наразі - КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 6 ст.12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених КУзПБ.
За змістом статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі в тексті - КУзПБ) лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність. Таким чином КУзПБ запроваджено «добровільне банкрутство» боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

З матеріалів справи вбачається, що у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 єдиним кредитором боржника є ПАТ «АТ «Укргазбанк», вимоги якого визнано ухвалою госпо-дарського суду Волинської області від 29.08.2024 в розмірі 16 637 917,94 грн
Матеріалами справи стверджено, що керуючим реструктуризацією боргів боржника, арбітраж-ним керуючим Самчуком А.М. було ініційовано проведення перших зборів кредиторів 12.09.2024 з можливістю заочного голосування.(т.2, арк.справи 74).
На засідання зборів кредиторів запропоновано наступний порядок денний:
1. Розгляд звіту керуючого реструктуризацією боргів боржника про результати перевірки декларації про майновий стан боржника, звіту про проведену роботу;
2. Розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про схва-лення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення до суду з клопотанням про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність;
3. Розгляд та затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого;
4. Інші питання в разі наявності.
Кредитору також було надіслано наступні документи: 
1.Звіт про проведену роботу з додатками. 
2. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого в розмірі 41887,20 грн. за період здійснення ним повноважень керуючого реструктуризацією (за період з 10.06.2024 по 03.09.2024).
3. Розроблений боржником план реструктуризації боргів.
4. Заочна форма голосування.
Апеляційним судом встановлено, що у відповідь Банк електронною поштою направив арбітражному керуючому результати заочного голосування по порядку денному від 12.09.2024, в якому проголосував «проти» всіх виставлених на голосування питань зі своїми зауваженнями.(т.2, арк.справи 80-81).
Матеріалами справи стверджено, що за результатом отримання даного заочного голосування арбітражним керуючим скеровано запит (за вих. №02-24/1090 від 17.09.2024) боржниці -  ОСОБА_1 , у відповідності до котрого просив надати наступну інформацію:
1. Чи перебуває у фактичних шлюбних стосунках (офіційному шлюбі) з ОСОБА_2 ? У разі якщо не перебуває, то який період часу?
2. Які відносини з ОСОБА_2 ? 
3. Хто проживає у будинку у АДРЕСА_1 ? 
4. Де проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхні спільні діти? Чи приймаєте участь у спільному утриманні та вихованні дітей?
5. Чи було укладено між боржницею та ОСОБА_2 договір про поділ майна подружжя? 
6. Яка її позиція щодо зазначеного по тексту даного інформаційного запиту (позиції АБ «Укргазбанк»)? 
Апеляційним судом встановлено, що 23.09.2024 від надійшла письмова відповідь  ОСОБА_1 , в якій повідомлено, що:
- з ОСОБА_2 не перебуває у фактичних шлюбних стосунках з 2012 року, в 2013 році подала до суду та рішенням від 21 жовтня 2013 року позов про розірвання шлюбу задоволено, подавала на стягнення аліментів; 
- у ОСОБА_2 нова сім`я, дружина (не відомо чи офіційно розписані) та син 4-5 років; 
- з будинку по АДРЕСА_1 виїхала ще за 10 місяців до подання позову до суду;
- будь-яких відносин з ОСОБА_2 не підтримує. 
- зі слів середнього сина у будинку проживає ОСОБА_2 , його дружина, та син 4-5 років. 
- з квітня 2022 по цей час проживає як вимушена переселенка в Швейцарії. Після розлучення з ОСОБА_2 проживала з дітьми в батьків в селі Зміїнець; ОСОБА_3 не є спільною донькою з ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 студент, навчається заочно в Польщі, проживає в орендованому помешканні; ОСОБА_4 -вич студент, вчиться у Словаччині. Всі діти повнолітні, не перебувають у шлюбі та на утриманні їх батьків. 
- договір про поділ майна подружжя між боржницею та ОСОБА_2 не укладався. Проте, остання повідомила, що на спільно-набуте майно в тому числі на будинок, у АДРЕСА_1 не претендує, готова з цього приводу підписати будь-яку заяву та повідомити будь-кого з зацікавлених осіб. Зараз поділити таке майно не можливо, тому що на будинок накладено арешти, він перебуває в іпотеці, звертатися до суду з таким позовом не має наміру та не матиме в майбутньому. Окрім того, вказує, що вже пройшли строки давності щодо подібного роду вимог. Дане також в разі необхідності може засвідчити окремо, у спосіб, який буде найбільш прийнятним для всіх. 
- вважає що відсутні підстави для закриття провадження у справі, та надання нового плану реструктуризації, який має відповідати вимогам пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.(т.2, арк.справи 87).
З матеріалів справи вбачається, що арбітражним керуючим запропоновано провести ще одні збори кредиторів 23.10.2024 з можливістю заочного голосування, на які буде винесено аналогічні питання, що й на перші збори кредиторів.(т.2, арк.справи 91).
Кредитору також було надіслано наступні документи: 
1. Відповідь на запит ГСЦ РСЦ МВС у Волинській області від 18.06.2024. 
2. Відповідь на запит від КП «Волиньпроект» від 13.08.2024. 
3. Запит про надання інформації за вих.№ 02-24/1090 від 17.09.2024 ОСОБА_1 та докази надсилання.
4. Відповідь на запит від 20.09.2024 ОСОБА_1 . 
5. План реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 20.09.2024.
6. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого. 
7. Розроблений боржником план реструктуризації боргів.
За результатами заочного голосування від 18.10.2024, Банк проголосував:
- «За»: прийняття звіту керуючого реструктуризацією боргів боржника про результати перевірки декларації про майновий стан боржника, звіту про проведену роботу до відома; звернення до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність; затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, виключно на суму, що покривається за рахунок здійсненого авансування заявником, передбаченого Кодексом, вина-городи арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду (трьох розмірів мінімальної заробіт-ної плати за три місяці виконання повноважень);
- «Проти»: схвалення запропонованого плану реструктуризації боргів боржника, оскільки він не відповідає вимогам КУзПБ, оскільки розроблений не у відповідності до пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ; переходу до процедури погашення боргів боржника та визнання його банкрутом.
З огляду на вище зазначене, апеляційний суд встановив, що за результатами проведення зборів кредиторів шляхом заочного голосування 12.09.2024 та 23.10.2024, кредитором боржниці ОСОБА_1  - АБ «Укргазбанк» не було погоджено запропонованих планів реструктуризації боргів боржника.
Матеріалами справи стверджено та не заперечується сторонами, що арбітражним керуючим Самчуком А.М., в процесі процедури реструктуризації боргів боржника, з метою вжиття заходів щодо збереження майна боржника, виявлення обсягу активів, які належать боржнику на праві власності, користування, повного господарського відання, визначення стану його фінансово-господарського становища, до державних установ та організацій було направлено запити про витребування інформації.
Крім того, на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 10.06.2024 проведено інвентаризацію боржника, за результатами якої складено наступні описи: акт №:1 інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності від 09.07.2024, акт №2 інвентаризації наявності фінансових інвестицій від 09.07.2024, акт №3 інвентаризації розрахунків з дебіторами від 09.07.2024, акт №4 інвентаризації дебіторської або кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яка планується до списання від 09.07.2024, акт №5 про результати інвентаризації грошових коштів від 09.07.2024, акт №6 інвентаризації розрахунків щодо відшкодування матеріальних збитків від 09.07.2024, інвентаризаційний опис необоротних активів у відповідності до котрих встановлено, про наявність у власності боржника: житлового будинку набу-того в шлюбі (спільна сумісна власність подружжя), що розташований у АДРЕСА_1 . Власник ОСОБА_2 .(т.2, арк. справи 2-5).
За результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника керуючий реструктури-зацією боргів боржника не встановив фактів приховування боржником доходів або ж майна за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги в справі про неплатоспроможність та/або невідповідностей у відомостях зазначених в декларації про майновий стан.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції погодився, що фінансовий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, а майнових активів боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, відтак погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше як через введення процедури погашення боргів боржника.
Проте, з таким висновком не погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.116 КУзПБ, у заяві про відкриття провадження у справі про неплато-спроможність зазначаються виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.
Під викладом обставин, розуміється настання подій та обставин, що стали причиною для погіршення фінансового становища, зменшення прибутку, або відсутністю його взагалі, тощо.
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 15.02.2024 у справі №904/7413/21 звертає увагу, що до боржника фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язок повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п.3 ч.2 ст.116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо».
Таким чином, у відповідності до положень законодавства - боржник повинен був надати докази, які підтверджують витрачання зазначених коштів отриманих від кредитора, а також про їх рух з часу виникнення зобов`язання.
Зазначені дії є виконанням п.3, ч.2 ст.116 КУзПБ щодо викладу обставин, що стали підставою для звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при поданні заяви про відкриття провадження про свою неплатоспроможність зазначила підставою - отримання кредиту її колишнім чоловіком ОСОБА_2 у ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 60 000,00 доларів США, поручителем якого, перед Банком, виступила Боржниця. А також, отримання споживчого кредиту в сумі 220 000,00 доларів США у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». З урахуванням часткових погашень, Боржниця зазначила, що станом на дату подання заяви про неплатоспроможність, у неї були наявні борги перед кредиторами в загальному розмірі 4 245 320,69 грн, а саме:
- ПАТ АТ «Укргазбанк» - 44 250,91 дол США основного боргу та 8 916,02 грн пені;
- Приватний виконавець Пирога Сергій Степанович - 4 425,09 дол.США та 861,600 грн вико-навчих витрат;
- ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - 2 084 270,06 грн;
- Держава в особі Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області в сумі 208427,01 грн.
До вказаної заяви Боржником долучено Декларації щодо майнового стану боржника за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та станом на 01 квітня 2024 року.(т.1, арк.справи 61-80).
31.07.2024 на адресу суду першої інстанції від арбітражного керуючого Самчука А.М. надій-шов Звіт про перевірку декларацій про майновий стан боржника ОСОБА_1 .(т.1, арк.справи 224).
За результатами перевірки арбітражним керуючим встановлено, що за результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника станом на 31.07.2024 - не встановлено фактів прихову-вання боржником доходів або ж майна за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги в справі про неплатоспроможність. Разом з тим встановлено невідповідності та неповноту у відомостях зазначених в деклараціях про майновий стан, а саме:
- не зазначено вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою нерухомого майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, титульним влас-ником котрого виступає ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку набутого в шлюбі АДРЕСА_1 .;
- незазначення про перебування на праві власності у доньки Боржниці ОСОБА_3 , зареєстрованого 29.09.2023 транспортного засобу марки Land Rover, 2020 року випуску білого кольору, номерний знак    НОМЕР_1 ;
- відомості про вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою дане рухоме майно;
- незазначення відомостей про доходи боржника та членів сім`ї боржника.
Вбачається, що в подальшому, 12.08.2024 на адресу місцевого суду надійшла заява Боржниці за результатами отримання звіту про перевірку декларацій про майновий стан боржника разом з уточненими Деклараціями про майновий стан боржника за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та станом на 01 квітня 2024 року.(т.2, арк.справи 6-26).

Переглядаючи оскаржуване судове рішення, колегія суддів виходить з того, що за змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна (відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20).
Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуван-ням особливостей, встановлених цією Книгою.(ст.113 КУзПБ).
Згідно зі статтями 1, 6 КУзПБ до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника (застосовується з метою відновлення плато-спроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника) та погашення боргів боржника (застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом). Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.
Згідно з ч.5 ст.119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспромож-ність боржника господарський суд, серед іншого, зазначає про введення процедури реструкту-ризації боргів боржника.
Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).
Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб при-значений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплато-спроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
З огляду на зазначене, до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Зокрема задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:
- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п.3 ч.2 ст.116 КУзПБ), отже, обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;
- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (п.4 -11 ч.3 ст.116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;
- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуриза-цією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (ч.4 ст.116, ч.7 ст.126 КУзПБ);
- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктури-зації боргів боржника (ст.125 КУЗПБ);
- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (ч.1 ст.128 КУзПБ).
Також КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспро-можністю.(п.1-3 ч.7 ст.123 КУзПБ).
Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплато-спроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправо-мірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.
Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплато-спроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його плато-спроможності.
Керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9-11 частини п`ятої статті 119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.
Апеляційний суд зауважує, що своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплато-спроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів. Суд звертається до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20.
Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та креди-торами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності.
Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника.
При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації.
Частиною сьомою статті 123 КУзПБ встановлено, що рішення про закриття провадження у справі суд приймає за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:
1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;
2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;
3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.
Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 по справі №904/3867/23 виснував, що конструкція ч.7 ст.123 КУзПБ побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.(п.56).
До того ж, розширене коло ініціаторів застосування ч.7 ст.123 КУзПБ та відсутність про-цесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника (висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20).
Враховуючи призначення зазначеної норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, Верховний Суд наголосив на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною 7 статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.
Наведені висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верхов-ного Суду від 23.05.2024 у справі №909/450/22, від 26.05.2022 у справі №903/806/20 та від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 та є усталеною практикою при розгляді справ про неплато-спроможність фізичних осіб.
Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплато-спроможність.
Порівняльний аналіз положень частини одинадцятої статті 126 КУзПБ з частиною сьомою статті 123 КУзПБ свідчить, що хоча ці норми частково кореспондуються між собою, проте не є тотожними за ступенем імперативності, колом ініціаторів та передумовами їх застосування.
Такі відмінності дають підстави для висновку, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.
Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 КУзПБ у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.
За загальним правилом закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.
Окрім виконання плану реструктуризації боргів боржника, у інших випадках за Книгою четвертою КУзПБ закриття провадження у справі під час судової процедури реструктуризації боргів не може вважатися очікуваним процесуальним рішенням для боржника з огляду на «добро-вільність банкрутства» фізичної особи та основну мету цього провадження - соціальну реабілітацію добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборго-ваності та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
Водночас, очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.
За таких обставин однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 КУЗПБ є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання борж-ника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплато-спроможність фізичних осіб (аналогічні висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20, від 29.08.2024 у справі №918/806/21).
Аналіз пункту 11 частини третьої статті 116, пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ свідчить, що законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспро-можність фізичної особи, а саме:
- боржник подає суду декларацію;
- керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту;
- отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, борж-ник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.
Отже, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недосто-вірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк встановлений законом.
Нормами КУзПБ не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправленої декларації та подання уточненого звіту, а зазначена в декларації інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.
Водночас законодавцем прямо встановлено, що керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, доводить результати перевірки до відома боржника, що є підставою для виправ-лення декларації у строк встановлений законом.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.06.2022 у справі №903/264/21.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на наявність процесуального права боржника подавати пояснення, заперечення та відповідні документи у підтвердження власної позиції, які мають бути оцінені судом під час провадження у справі в сукупності з іншими доказами.
Тому, у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник.
Апеляційний суд зауважує, що до боржника - фізичної особи КУзПБ встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Суд враховує, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ і саме тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню госпо-дарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.
Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від креди-торів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктури-зацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Як зазначалося вище, Боржниця -  ОСОБА_1 разом з заявою про відкриття провадження про її неплатоспроможність подала Декларації про майновий стан боржника за 2021 рік - до 01.04.2024. Після перевірки арбітражним керуючим відомостей зазначених в Деклараціях -  ОСОБА_1 подала до суду уточнені Декларації про майновий стан за той самий період.
Водночас, як вбачається з заяви (т.1, арк.справи 1-5) та пояснень наданих на запит арбітраж-ного керуючого за дорученням зборів кредиторів (т.2, арк.справи 87) -  ОСОБА_1 повідомляє про розлучення з чоловіком ОСОБА_2 з жовтня 2013 року згідно рішення у справі №161/16489/13-ц. Також за 10 місяців до подання позову про розлучення разом з дітьми виїхала з будинку чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 та проживала у батьків в селі Зміїнець. З квітня 2022 року по цей час проживає як вимушена переселенка в Швейцарії та отримує фінансову допомогу.
Водночас, як в первинних, так і в уточнених деклараціях про майновий стан боржника, за період 2021 рік - 01.04.2024 - зареєстрованим місцем проживання/перебування та місцем фактич-ного проживання Боржниця вказує адресу: АДРЕСА_2 . 
Крім того, зазначаючи про проживання в якості вимушеної переселенки у Швейцарії з квітня 2022 року -  ОСОБА_5 не повідомляє ні відомостей про адресу свого фактичного проживання, ні розміру фінансової допомоги, яку за її словами отримує як вимушена переселенка, ані розміру фінансової допомоги від дітей, членів родини або інших осіб.
При цьому, разом з відзивом на апеляційну скаргу, представник Боржниці подав копію посвідки на проживання  ОСОБА_1 та копії щомісячних рішень про надання допомоги №12815633, №13364533, №13295442.
Колегія суддів досліджуючи подані докази на стадії апеляційного перегляду зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст.80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпо-середньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не прийма-ються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.(ч.8 ст.80 ГПК України).
Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.(ст.118 ГПК України).
Можливість поновлення та продовження процесуальних строків передбачено ст.119 ГПК України.
Водночас, подані представником Боржниці разом з відзивом нові докази були відсутні на момент ухвалення оскаржуваного рішення.
Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України дає підстави для висновку, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2020 у справі №904/2104/19.
Як вбачається, Боржниця подала до суду апеляційної інстанції копію посвідки на проживання ОСОБА_1 та копії щомісячного рішення про надання допомоги №12815633, №13364533, №13295442 разом з відзивом на апеляційну скаргу, тобто такі докази не подавалися суду першої інстанції до 06.11.2024 - дати ухвалення Господарським судом Волинської області постанови у справі №903/521/24, а отже не можуть бути прийняті апеляційним господарським судом до розгляду в якості доказів у даній справі.
Також слід зазначити, що така обставина, як відсутність доказів як таких на момент розгляду спору судом першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання заявником таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/ 17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 та від 11.09.2019 у справі №922/393/18.

Апеляційний суд бере до уваги ст.116 КУзПБ, відповідно до якої, до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Отже, зі змісту ст.116 КУзПБ вбачається, що батьки ОСОБА_1 та інші особи, які прожи-вають разом і ведуть спільний побут є членами сім`ї боржника, відтак боржник зобов`язаний подавати декларацію про майновий стан з урахуванням доходів та майна членів його сім`ї.
Суд касаційної інстанції у Постанові КГС у складі Верховного Суду від 08.12.2022 у справі №916/1941/21 також сформулював позицію щодо того, що «подання боржником уточнених декла-рацій з поміткою: «член сім`ї не надав інформації» не звільняє боржника від встановленого законом обов`язку надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї (пункти 4-11 частини третьої статті 116 КУзПБ). Посилаючись у декларації про майновий стан на те, що член сім`ї не надав інформації про доходи, витрати, майно чи зобов`язання згідно з пунктом 9 Приміток до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 - боржник має усвідом-лювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, позаяк спеціальним законом, яким є КУзПБ, такої підстави ненадання інформації про майновий стан члена сім`ї не передбачено, натомість у частині п`ятій статті 116 КУзПБ імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати». Такі ж висновки викладені у постанові КГС у складі ВС від 08.12.2022 у справі №916/1482/21.
Разом з тим,   ОСОБА_1 зазначивши, що з 2013 року по квітень 2022 після розлучення з чоловіком проживала разом з дітьми у батьків в селі Зміїнець - боржниця не відображає в Деклараціях за 2021 та 2022 роки (до моменту виїзду за кордон) відомостей про батьків, як членів своєї сім`ї та інших осіб, які проживали з нею в селі Зміїнець, і відповідно, не відображає відомостей про їхнє майно, доходи та витрати.
При цьому саме на боржникові у справі про неплатоспроможність фізичної особи лежить обов`язок як найповнішого розкриття суду та його кредиторам інформації про свій майновий стан та стан осіб, зазначених боржником у декларації.
Зі змісту п.1 ч.7 ст.123 КУзПБ вбачається: якщо боржник не скористався наданим йому правом усунути виявлені за наслідком перевірки керуючим реструктуризації недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, то настають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі (постанова КГС у складі ВС від 01.09.2021 у справі №917/2088/19).
Крім того, з отриманої інформації від Державної прикордонної служби №19-55860/18/24-Вих від 15.08.2024, отриманої на запит арбітражного керуючого Самчука А.М. вбачається, що з жовтня 2021 по листопад 2022 року ОСОБА_1 неодноразово перетинала кордон України, при цьому перебувала у скрутному матеріальному становищі та не отримувала жодного доходу, як це відображено у Деклараціях про майновий стан за 2021 та 2022 роки та зазначалося Боржницею при зверненні до суду.
Разом з тим, ОСОБА_1 не надала пояснень щодо джерел походження грошових коштів необхідних для виїзду за кордон та перебування за кордоном, рівно як і не надала пояснень, що такі поїздки відбувалися безкоштовно для Боржниці або за рахунок фізичних осіб, організацій чи установ.
Вказане може свідчити про приховання інформації, що дозволяла б встановити реальне фінансове становище боржника, адже інформація про майновий стан та доходи боржника є необхідною та суттєвою у даній справі.
Отже, враховуючи сукупність встановлених судом апеляційної інстанції обставин цієї справи, колегія суддів виснує про наявність підстав для застосування у цій справі положень пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ, що передбачає закриття провадження у справі про неплато-спроможність фізичної особи у разі зазначення боржником у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї.

Колегія суддів також бере до уваги, що кредитор - АБ Укргазбанк наголошував у суді першої інстанції, на зборах кредиторів, та у суді апеляційної інстанції, що План реструктуризації боргів ОСОБА_1 не відповідає вимогам КУзПБ та порушує мету процедури реструктуризації боргів, оскільки розроблений не у відповідності до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.
Матеріалами справи стверджено, що Боржницею на перші збори кредиторів 12.09.2024 було подано на затвердження План реструктуризації боргів боржника, з якого вбачається:
5.1. Доходи, які боржник отримує щомісячно: допомога тимчасово переселеним особам в розмірі близько 5 000,00 грн.
5.2. Доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів: 5000,00 грн щомісячно, 300 000,00 грн за весь період.
6. Розмір суми, яка щомісячно виділятиметься для погашення вимог кредиторів: 1 500,00 грн.
7. Розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`яз-кових періодичних зобов`язань: 0,00 грн.
8. Вимоги кредиторів, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів: 16 547 917,49 грн
9. Розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб: 3500,00 грн.
Строк виконання плану реструктуризації боргів боржника: 5 років.(т.2, арк.справи 75-зворот, 76-77).
Водночас, на других зборах кредиторів 23.10.2024 розглядався поданий Боржницею новий План реструктуризації боргів боржника, з якого вбачається, що ОСОБА_1 просила списати їй всю кредиторську заборгованість перед єдиним кредитором АБ «Укргазбанк» визнану Ухвалою суду від 29.08.2024 в розмірі 16 637 917,94 грн.(т.2, арк.справи 88-90).
Матеріалами справи стверджено, що жоден План реструктуризації не було погоджено зборами кредиторів.
Водночас, із наявних у матеріалах справи документів не вбачається, що Планом реструкту-ризації передбачались заходи на покращення майнового стану боржника, хоча в майбутньому майновий стан боржника об`єктивно може покращитись: переведення на іншу роботу, збільшення заробітку тощо.
Колегія суддів звертає увагу, що План реструктуризації, який передбачає 100% списання боргів боржника, порушує мету процедури реструктуризації боргів, адже не передбачає задово-лення вимог кредиторів (повного або часткового).
Отже, цей План вказує на ознаки ухилення боржника від виконання зобов`язань, який фактично має на меті не реструктуризацію боргів перед кредитором боржника, як передбачає закон (стаття 124 КУзПБ), а фактичне списання заборгованості перед кредитором та свідчить про зловживання боржником правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспро-можність, ігнорування ним мети і завдань процедури реструктуризації боргів.
Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2024 з аналогічної справи №910/4014/22.
Тобто, в даному випадку проект Плану реструктуризації боргів боржника порушує мету та завдання процедури реструктуризації боргів. Адже метою і завданням процедури реструктуризації боргів, зокрема, є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. При цьому такий документ слід вважати закономірними очікуваннями кредиторів як в частині його розгляду, так і в період його реалізації, коли відбувається фактичне погашення їх вимог в межах процедури реструктуризації. Дана правова позиція висловлена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 25.08.2021 у справі №925/473/20, від 16.12.2021 у справі №910/8306/20, від 31.01. 2024 у справі №911/2140/22.
Враховуючи наведене, проаналізувавши зміст наявних матеріалів справи щодо запропоно-ваного боржником проекту плану реструктуризації боргів щодо відповідності його положенням статті 124 КУзПБ через призму його реальності, виконуваності та відповідності самій природі реструктуризації, апеляційний господарський суд встановив, що в порушення вимог частини 2 статті 124 КУзПБ через не відображення в ньому повної та достовірної інформації про майновий стан Боржниці та інформації про членів його сім`ї, в тому числі майно, доходи та витрати та його недобросовісність, адже план реструктуризації передбачає лише 100% списання боргів без зазна-чення об`єктивних обставин повного чи часткового його виконання.
Таким чином, встановивши обставини ненадання боржником повних і достовірних відомос-тей щодо доходів боржника та відомостей щодо майна, доходів та витрат членів сім`ї боржника, а також дій (бездіяльності) арбітражного керуючого, зокрема, щодо неналежної перевірки майнового стану боржника та членів його сім`ї - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недобросовісну поведінку боржника. 
Зумовлена саме такою поведінкою арбітражного керуючого - відсутність погодженого і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів по спливу трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації у цій справі, є самостійною підставою для закриття провадження у справі на підставі частини одинадцятої статті 126 КУзПБ

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).
Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції доводи Скаржника є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а постанова Господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у справі №903/521/24 - скасуванню. Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення нового рішення про задоволення клопотання ПАТ «АБ Укргазбанк» щодо закриття про-вадження у справі, а провадження у справі №903/521/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1  - закрити. 
Керуючись ст.34,86,129,232,233,240,275,277,282,284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АБ Укргазбанк» на постанову господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у справі №903/521/24 задоволити.
2. Постанову господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у справі №903/521/24 скасувати та ухвалити нове рішення.
Клопотання Публічного акціонерного товариства «АБ Укргазбанк» про закриття провадження у справі №903/521/24 задоволити. 
Провадження у справі №903/521/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрити.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
4. Матеріали справи №903/521/24 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.