Справа № 134/701/24
Провадження № 22-ц/801/86/2025
Категорія: 45
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швець  Л. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року	Справа № 134/701/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Копаничук С.Г., Медвецького С.К., 
розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Кугутюка Олександра Васильовича на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального проступку,
       в с т а н о в и в:
У квітні 2024 року ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1  про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального проступку, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 лютого 2024 року Крижопільським районним судом Вінницької області, ухвалено вирок, яким визнано винним ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 (ста п`ятдесяти) годин. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень він змушений був проходити лікування, яке в подальшому буде продовжуватися. Загальна вартість матеріальної шкоди становить 48 086 гривень 25 копійок. Кримінальним правопорушенням йому завдано також і моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, пов`язаних як із подією кримінального правопорушення, так і з наслідками для здоров`я.
Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 33 086 (тридцять три тисячі вісімдесят шість) гривень 25 копійок, моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, а всього 43 086 (сорок три тисячі вісімдесят шість) гривень 25 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 копійок.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) гривні 90 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 240 (дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Кугутюк О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення витрат на правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6 589,04 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Глушкова Т.І. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже рішення суду оскаржується лише в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, а тому в іншій частині апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Встановлено, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 33 086 (тридцять три тисячі вісімдесят шість) гривень 25 копійок, моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, а всього 43 086 (сорок три тисячі вісімдесят шість) гривень 25 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 копійок.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) гривні 90 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 240 (дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.
Представництво інтересів ОСОБА_1 здійснювалось адвокатом Кугутюком О.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 24 квітня 2024 року, додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 24 квітня 2024 року, ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1129510.
Як убачається з матеріалів справи, 24 квітня 2024 року між адвокатом Кугутюком О.В. та ОСОБА_1 укладений договір про надання правничої допомоги адвоката, за умовами якого сторони погодили фіксовану суму гонорару (винагороди) за надання адвокатом правової допомоги в розмірі 15 000 грн.
Зменшуючи розмір судових витрат, суд першої інстанції врахував характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, та стягнув з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2240 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
У п. 135 постанови від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.»
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з визначеною судом першої інстанції сумою витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 2 240 грн, оскільки така відповідає п. 1,2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а саме в такому розмірі витрати відповідають критерію обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, відповідають обсягу вчинених процесуальних дій, обсягу виконаних адвокатом робіт, відповідають критерію розумності їхнього розміру (встановлення їхньої дійсності та необхідності), виходячи з конкретних обставин справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу вбачаються цілком обґрунтованими та такими, що підлягали до стягнення пропорційно до задоволених вимог з позивача, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, виходячи з наступного.
Предмет спору в цій справі не є складним і характер вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не можуть займати значних витрат часу на їх виготовлення і побудову правової позиції професіоналом в галузі права.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу  у сумі 15 000 грн за складання відзиву та безпосередньої участі у судових засіданнях, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва.
Отже, оскільки суд першої інстанції правильно визначив суму витрат відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у ній не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).
На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кугутюка Олександра Васильовича залишити без задоволення.
Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:                         В.П. Рибчинський
Судді:                                         С.Г. Копаничук
                                                                       С.К. Медвецький