П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/16399/24	

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 08.10.2024
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді  Крусяна А.В.,
суддів Єщенка О.В.,  Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,  -

В С Т А Н О В И В:

28.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.05.2024 №155250003252 про відмову у переведенні її з пенсії по інвалідності згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до її стажу роботи на державній службі період роботи з 04.08.1983 по 21.01.1987 у Київському районному відділі соціального забезпечення, з 02.09.1994 по 01.09.1999 в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечнікова, з 01.01.1998 по 31.08.2000 в Одеській державній юридичній академії, з 16.10.2000 по 26.03.2003 у виконавчому комітеті Одеської міської ради, з 26.03.2003 по 01.03.2005 в Одеській міській раді, з 02.03.2005 по 06.04.2005 y виконавчому комітеті Одеської міської ради, з 07.04.2005 по 31.08.2005 в Одеській національній юридичній академії, з 10.09.2007 по 27.02.2009 в Інституті законодавства Верховної Ради України, з 02.03.2009 по 07.12.2010 в Одеській національній юридичній академії, з 08.12.2010 по 09.02.2015 в Національному університеті «Одеська юридична академія», з 10.02.2015 по 12.07.2017 в Інституті законодавства Верховної Ради України, з 13.07.2017 по 14.06.2019 в Одеській митниці ДФС;
зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити переведення її з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 03.05.2024 та здійснити нарахування та виплату такої пенсії, починаючи з 03.05.2024 у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №94 від 08.04.2024, довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №96 від 08.04.2024 та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посад державної служби №95 від 08.04.2024, виданих Одеською митницею, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що рішенням пенсійного органу безпідставно  відмовлено в переведенні її з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з посиланням на відсутність необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 позов задоволений частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.05.2024 №155250003252 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.05.2024 про перехід на пенсію за віком  згідно  Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ  та прийняти рішення  з урахуванням висновків суду, викладених  у даному рішенні; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, учасники справи подали апеляційні скарги, в яких посилаються на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просять: позивач - рішення суду скасувати в частині зобов`язання вчинити певні дії та постановити у цій частині нове про задоволення позову; відповідач - рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Позивач зазначає, що судом першої інстанції обрано неефективний спосіб захисту її інтересів, оскільки він призводить до їх подальшого порушення з боку відповідача. Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не є особою, яка повинна вчиняти певні дії на виконання судового рішення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначає про відсутність у позивача необхідного стажу для призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу».
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що 03.06.2019 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
03.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  на пенсію за віком згідно з  Законом України «Про державну службу». /а.с.140/
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовлено ОСОБА_1  у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» через відсутність у неї необхідного стажу державної служби. /а.с.143/
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням про відмову у переведенні з пенсії по інвалідності згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач звернулася з даним позовом до суду.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до ст.46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
01.05.2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон України №889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України 16.12.1993р. №3723-XII «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктом 10 розділу ХІ Закону України №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 розділу ХІ Закону України №889-VIII визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016р. певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст.37 Закону України №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою ст.37 Закону України №3723-ХІІ і п.п.10, 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 ,  станом на 01.05.2016  вона працювала на посаді державної служби, а саме завідувачем  відділу моніторингу законодавства Інституту законодавств Верховної ради України, їй присвоєно  4-й ранг державного службовця. 
Отже, позивач має право на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» якщо станом на 01.05.2016 стаж її державної служби складав 10 років.
Так,  в періоді з 04.08.1983 по 21.01.1987 (3 роки 5 місяців 18 днів)  позивач працювала на посаді інспектора у Київському районному відділі соціального забезпечення, тобто  в органі місцевого самоврядування.
На виконання постанови Верховної Ради України від 16.12.1993р. «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.1994р. №283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (надалі – Порядок №283).
Так, Переліком державних   органів  колишніх  УРСР  та інших  республік,  а  також  колишнього СРСР,  період  роботи в яких на посадах  керівних   працівників  іспеціалістів зараховується до стажу державної служби, що є додатком до Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховуються періоди роботи у виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.
Відповідно до ч.18.  ст.37 Закону №3723-ХІІ  період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до  закону  присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону  № 889-УІП передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим  Законом  обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, період роботи ОСОБА_1 з 04.08.1983 по 21.01.1987 (3 роки 5 місяців 18 днів)   на посаді інспектора у Київському районному відділі соціального забезпечення підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
Як вбачається з матеріалів справи, в період з 02.09.1994 по 01.09.1999 (4 роки 11 місяців 31 день) позивач працювала в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечнікова асистентом кафедри,  з 01.01.1998 по 31.08.2000 (2 роки 8 місяців) - в Одеській державній юридичній академії старшим викладачем. доцентом,  з 07.04.2005 по 31.08.2005 (4 місяці 25 днів) - професором кафедри в Одеській національній юридичній академії, з 02.03.2009 по 31.12.2014 (5 років 9 місяців 30 днів) – завідуючим кафедри в Одеській національній юридичній академії.
Відповідно до п.3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також стаж наукової роботи, набутий в державних установах, організаціях, закладах на посадах, визначених переліком посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ГУ рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №257 (надалі – Постанова №257), незалежно від наявності перерв у роботі.
Згідно вищезазначеної Постанови №257 до переліку посад наукових працівників входять посади завідувача кафедрою; професора; доцента; старшого викладача; викладача, асистента у вищих навчальних закладах (університет, академія, інститут).
Таким чином, період більше 13 років наукової роботи позивача в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечнікова, Одеській державній юридичній академії, Одеській національній юридичній академії, Національному університеті «Одеська юридична академія» підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 , у період з 16.10.2000 по 26.03.2003 вона працювала начальником управління правового  контролю, начальником юридичного управління у виконавчому комітеті Одеської міської ради, з 26.03.2003 по 01.03.2005 - начальником юридичного управління Одеської міської ради, з 02.03.2005 по 06.04.2005 - заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Одеської міської ради.
Посади, які обіймала позивачка за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених  ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Тобто, виходячи з порядку та умов, установлених законодавством на час роботи ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування, до стажу державної служби зараховувалась робота (служба) на посадах начальника управління правового контролю виконавчого комітету Одеської міської ради, начальника юридичного управління виконавчого комітету Одеської міської ради, начальника юридичного управління Одеської міської ради, заступника міського голови, а тому відповідний період більше 4 років підлягає зарахуванню до стажу державної служби позивача.
Період роботи  позивача з 10.09.2007 по 27.02.2009, з 10.06.2015 по 12.07.2017 в Інституті законодавства Верховної Ради України також належить до  посад державної служби, оскільки в цей  період роботи їй були присвоєні ранги  державного  службовця.
Враховуючи викладене, станом на 01.05.2016 обіймала посаду державної служби та її стаж державної служби складав більше 10 років, а тому відповідно до абз.2 п.4-7 р. XV  Прикінцеві положення Закону №1058-IV, позивач має право на переведення на пенсію державного службовця, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення від 10.05.2024 №155250003252.
Разом з тим, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1   (надалі - Порядок №22-1).
Відповідно до п.1.1 р.І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший  подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України..
Згідно з п.4.2 р.IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. р.IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами п.4.10 р.IV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про перехід на інший вид пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області, а тому дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглядав заяву позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.
Згідно зі ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії тощо. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
При цьому, визначення процентного розміру пенсії та складових при призначенні пенсії є передчасними позовними вимогами, оскільки не є порушеним правом позивача, не вирішувалися суб`єктом владних повноважень, а тому не підлягають задоволенню. 
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить до висновку щодо необхідності зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській здійснити з 03.05.2024 переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає частковому скасуванню.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково,  рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року скасувати в частинах зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.05.2024 про перехід на пенсію за віком  згідно  Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ   та прийняти рішення  з урахуванням висновків суду, викладених  у даному рішенні; відмови в задоволенні іншої частини позовних вимог.
Ухвалити у цій частині постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській здійснити з 03.05.2024 переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.В. Єщенко    О.В. Яковлєв