КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
                                    
Апеляційне провадження                                            
№ 22-ц/824/4156/2025
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
21 січня 2025 року                                                                    місто Київ
                                                                                           справа №376/1710/23
                              
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
                                 суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.
                                 за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Віговського С.І., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,-
 
           В С Т А Н О В И В:
В червні 2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив позбавити батьківських прав  ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування вимог посилався на те, що він з 17 серпня 2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Сквирського районного суду Київської області від 28 грудня 2022 року.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказував, що у зв`язку з війною, 02 березня 2022 року                                    ОСОБА_1 виїхала за кордон спочатку з сином, а потім привізши сина, знову виїхала за кордон.
Зазначав, що дитина перебуває на його утриманні та вихованні, він сам опікується сином, турбується про його фізичний та духовний розвиток.
Посилався на те, що відповідач дитиною не займається, не відвідує його, не цікавиться його життям та здоров`ям, не надає ніякої допомоги, тобто самоусунулася від свого батьківського обов`язку по відношенню до своєї дитини.
Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 19 червня 2023 рокупозов ОСОБА_3 задоволено.
Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №168 від 10 грудня 2019 року, видане Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області).
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача  ОСОБА_1  - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
На обґрунтування вимог посилався на те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення на підставі позовної заява, яка не відповідає вимогам ЦПК України, зокрема ст.175, а саме: позовна заява не підписана позивачем, не містить дати її підписання, не містить посилання на жодні докази, які б підтверджували доводи позивача, не містить документа на підтвердження сплати судового збору.
Вказував, що суд першої інстанції не поставив до відома орган опіки та піклування про відкриття провадження у справі (не направивши ні ухвалу про відкриття провадження у справі, ні копію позовної заяви) та прийняв рішення без їх письмового висновку.
Зазначав, що враховуючи, з якою швидкістю суд розглянув справу, від моменту відкриття провадження у справі - 13 червня 2023 року до моменту винесення у справі рішення - 19 червня 2023 року пройшло 7 календарних днів, тобто жодна зі сторін справи не могла повноцінно скористатися своїми процесуальними правами та обов`язками.
Посилався на те, що відсутні в матеріалах справи докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу - ОСОБА_1 , в той час, коли суду було відомо, що остання проживає з сином в Данії.
Вказував, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу на особу, яка не виконує батьківські обов`язки, в той же час, обставини справи засвідчують, що ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина ОСОБА_5 , а тому в суду першої інстанції були відсутні підстави для позбавлення її батьківських прав.
06 січня 2025 року від представника позивача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказував на те, що в матеріалах справи наявна ухвала Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2023 року, зі змісту якої вбачається, що суд дійшов висновку, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України, підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження відсутні.
В судовому засіданні апеляційного суду представниквідповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.  
Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Третя особа Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність третьої особи відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з апеляційної скарги, представник відповідача  ОСОБА_1  - ОСОБА_2 в ній посилався на те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення на підставі позовної заява, яка не відповідає вимогам ЦПК України, зокрема ст.175, а саме: позовна заява не підписана позивачем, не містить дати її підписання, не містить посилання на жодні докази, які б підтверджували доводи позивача, не містить документа на підтвердження сплати судового збору.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 13 червня 2023 року ОСОБА_3 подав до Сквирського районного суду Київської області позовну заяву до  ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.
Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому  ЦПК України.
Загальні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175 і 177 ЦПК України.  
Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України визначено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
У разі якщо провадження було відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк, нормою пунктом 8 частини 1 статті 257 ЦПК України встановлена додаткова процесуальна санкція у вигляді залишення судом заяви без розгляду.
Отже, аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що визнати позовну заяву не поданою та повернути її позивачу суд може лише до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.
Після відкриття провадження у справі, застосуванню підлягають інші норми процесуального права, а саме положення ч.13 ст.187 ЦПК України та ст.257 ЦПК України, що передбачають залишення позовної заяви без розгляду.
З позовної заяви вбачається, що вона не містить підпису позивача ОСОБА_3 та до позовної заяви не додано документ, що підтверджуєсплату судового збору.
Разом з тим, при наявності обставин, які перешкоджали розгляду справи, судом першої інстанції у порушення вимог ст.ст.175,177 ЦПК України ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено спір по суті шляхом ухвалення рішення.
Враховуючи, що має місце непідписання позивачем ОСОБА_3 позовної заяви, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково розглянув справу по суті, чим порушив норми процесуального права.
А відтак, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надавати оцінку по суті спірних правовідносин.
Згідно з ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Установивши у справі, яка переглядається, недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом, а саме не підписання позивачем позовної заяви та не надання документу, що підтверджує сплату судового збору, колегія суддів не обговорюючи питання правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшла висновку про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам статті 263 ЦПК України та його ухвалення з порушенням норм процесуального права, що має наслідком скасування судового рішень із залишенням позову  ОСОБА_3  до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав  без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК України.
Доводи представника позивача про те, що в матеріалах справи наявна ухвала Сквирського районного суду Київської області від13 червня 2023 року, зі змісту якої вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України, підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження відсутні, колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються вищевикладеним. 
Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_7. також просив постановити окрему ухвалу стосовно фактів порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, обгрунтовуючи своє прохання тим, що, на його думку, матеріали справи підтверджують факт порушення позивачем та суддею суду першої інстанції законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, що мало наслідком ухвалення судом завідомо неправомірного рішення.
Згідно з ч.1 ст.385 ЦПК України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених ст.262 ЦПК України, може постановити окрему ухвалу.
Відповідно до ч.ч.1, 11 ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.
За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених порушень.
Окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.
Надання оцінки вищезазначеним доказам є компетенцією суду при вирішенні спору щодо законності прийняття оскаржуваних рішень. 
Оскільки, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції, у зв`язку з порушенням норм процесуального права, а відтак, колегія суддів не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали на підставі ст.ст.262, 385 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 377, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_7 - задовольнити частково.
 
Рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 червня 2023 рокускасувати.
 
Позов  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав - залишити без розгляду.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 23 січня 2025 року.
 
Головуючий:
 
Судді: