Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2025                                                         м. Рівне

       Справа № 570/5920/24
       Провадження № 33/4815/198/25

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М., 
з участю ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Курися Олексія Петровича,
прокурора Андрія ДЖУСА,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Курися Олексія Петровича на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності чи винагороди від роботи за сумісництвом в сумі 52609 грн. 09 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з постановою, захисник ОСОБА_1 – адвокат Курись О. П. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова є незаконною, винесена з порушенням законодавчих норм, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 у період з 29.11.2023р. по 01.04.2024р., перебуваючи на посаді старшого державного інспектора відділу ринкового нагляду та державного контролю ліцензійних вимог Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, займався оплачуваною діяльністю в Селянському (фермерському) господарстві "Калина", за результатами якої отримував дохід. Разом з тим, суд не надав оцінки обставинам, що у вказаний період з 29.11.2023р. по 01.04.2024р. на посаді старшого державного інспектора відділу ринкового нагляду та державного контролю ліцензійних вимог Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Токар О. А. не виконував будь-яких обов`язків та не отримував заробітної плати. Після визначення його робочого місця у м. Київ він написав заяву про звільнення, яку відправив в центральний офіс і до роботи більше не приступав, здав форменний одяг, індивідуальний жетон, обхідний лист. Враховуючи, що з 29.11.2023р. по 01.04.2024р. ОСОБА_1 перебував на вказаній посаді, лише тому, що Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України не звільнив його за власним бажанням за його заявою, виконанням обов`язків робітника в Селянському (фермерському) господарстві "Калина" за результатами якої отримував дохід, не відповідає змісту поняття «сумісництво», а відтак обставини викладені у протоколі не утворюють складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП. Судом не враховано практику ЄСПЛ. Також вказує, що повний текст постанови було надіслано судом лише 20.01.2025 року о 18 год. 28 хв., тому він подав апеляційну скаргу - 20.01.2025 року, через систему «Електронний суд», безпосередньо до Рівненського апеляційного суду, а оскільки положення ч. 3 ст. 294 КУпАП передбачають подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив оскаржувану постанову, тому він подав ще одну апеляційну скаргу - 21.01.2025 року, засобами поштового зв`язку, у суд, який ухвалив оскаржувану постанову. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена – 10.01.2025 року, апеляційна скарга подана до Рівненського апеляційного суду через систему «Електронний суд» – 20.01.2025 року, тобто у передбачений законом строк, та аналогічна апеляційна скарга подана засобами поштового зв`язку до Рівненського районного суду Рівненської області – 21.01.2025 року (згідно штампа на поштовому конверті), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. У справі відсутні відомості про направлення копії постанови ОСОБА_1 та отримання останнім її копії. Згідно супровідного листа суду, копію постанови було направлено електронною поштою адвокату Курисю О. П. – 20.01.2025 року (а.с. 136).

Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу Рівненська обласна прокуратура вважає постанову суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржувану постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 405 від 12.11.2024 року ОСОБА_1 , будучи посадовою особою державного органу на посаді старшого державного інспектора відділу ринкового нагляду та державного контролю ліцензійних вимог Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, згідно підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом на якого розповсюджується дія цього Закону, у період з 29.11.2023р. по 01.04.2024р. займався іншою оплачуваною діяльністю у Селянському (фермерському) господарстві "Калина", за результатами якої отримував дохід, чим порушив обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився підписувати, також відмовився від дачі пояснень.

Відповідно до ч. 1 ст.172-4 КУпАП, відповідальність настає за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Згідно примітки до вказаної статті, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), присяжних, помічників-консультантів народних депутатів України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, Першого заступника Голови Верховної Ради України та заступника Голови Верховної Ради України, працівників секретаріатів депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вказав, що докази, наявні в матеріалах справи, підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Такий висновок не ґрунтується на фактичних обставинах справи та спростовується наведеними в апеляційній скарзі доводами.

Заперечуючи свою винуватість, ОСОБА_1 посилався на те, що 10 листопада 2023 року наказом № 1310-к Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті робоче місце його визначено у м. Київ, проспект Берестейський,57 і з того часу він не працює, направляв заяву про звільнення за власним бажанням, будь-якої заробітної плати на посаді старшого державного інспектора відділу ринкового нагляду та державного контролю ліцензійних вимог з листопада 2023 року не отримував.

Таких пояснень ОСОБА_1 суд першої інстанції не перевірив, не дав їм належної оцінки, хоча показання ОСОБА_1 підтверджено належними доказами.

Відповідно до Інформації Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті за вихідним № 11636/43/15-24 від 11.12.2024 ОСОБА_1 наказом Укртранбезпеки від 10.11.2023 року № 1310-к ОСОБА_1 визначено робоче місце м. Київ, проспект Берестейський,57 з 17 листопада 2023 року. З 17.11.2023 року ОСОБА_1 був відсутній на роботі, не здійснював обов"язків, передбачених посадовою інструкцією. Службове розслідування по факту відсутності на роботі ОСОБА_1 не проводилось.

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата тільки за 12 робочих днів. Окрім цього, у листопаді йому була нарахована та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності за період з 13.10.2023 року по 20.10.2023 року. 

Зазначене свідчить, що з часу отримання доходу у СФГ "Калина" (з 29.11.2023 року) ОСОБА_1 не виконував обов"язків старшого державного інспектора відділу ринкового нагляду та державного контролю ліцензійних вимог Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, будь-якого доходу у Департпаменті не отримував.

Нічим не спростовані доводи ОСОБА_1 про те, що він повідомляв Департамент про своє звільнення та здав обхідний лист. Як встановлено судом, по факту невиходу на роботу ОСОБА_1 з 17.11.2023 року службове розслідування не проводилось, не ставились до нього вимоги здати іменний жетон та форменний одяг.
Місцевий суд не врахував докази, які підтверджують те, що фактичні трудові відносини між ОСОБА_1 та Департаментом державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті були припинені до остримання ним доходу у СФГ "Калина". 

Відсутність рішення роботодавця у виді наказу, або іншого розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з посади після повідомлення останнім про наміри звільнитись, не може бути перешкодою для працевлаштування і отримання доходу у СФГ "Калина". 

Врахувавши зазначене, апеляційний суд погоджується з аргументами апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності порушення ним встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю. Дії ОСОБА_1 відповідають положенням Закону України "Про запобігання корупції".

Оскільки не доведено в установленому порядку факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, за відсутності доказів порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції", справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Курисю Олексію Петровичу строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Курися Олексія Петровича задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде складено 17.03.2025 року.

Суддя Рівненського 
апеляційного суду                                                         Ковальчук Н. М.