П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2103/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.   
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
20 січня 2025 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шарп" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової  служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шарп" (далі - позивач), звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області:
- за №10973812/44306997 від 29.04.2024 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №4 від 09 лютого 2024 року;
- за №10973811/44306997 від 29.04.2024 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №6 від 15 лютого 2024 року;
- за №10973796/44306997 від 29.04.2024 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №7 від 16 лютого 2024 року;
- за №10973822/44306997 від 29.04.2024 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №10 від 23 лютого 2024 року;
- за №10973799/44306997 від 29.04.2024 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №11 від 26 лютого 2024 року.
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну №4 від 09 лютого 2024 року, датою її подання; податкову накладну №6 від 15 лютого 2024 року, датою її подання; податкову накладну №7 від 16 лютого 2024 року, датою її подання; податкову накладну №10 від 23 лютого 2024 року, датою її подання.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не мотивовані та прийняті без будь-яких обґрунтувань, при цьому податковим органом не виявлено недоліків щодо поданих ТОВ «Шарп» документів, відтак такі підлягають скасуванню, як протиправні. Також позивач вважає, що при винесенні оскаржуваних рішень відповідачем не була дана оцінка всім наявним документам, а також було невірно застосовані норми матеріального права.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
06 грудня 2024 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Шарп» зареєстровано в якості юридичної особи 17 травня 2021 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 000 38102 0000 013118. 
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шарп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бестком Дистриб`юшн» 03.01.2022 р. укладений договір поставки товару №0301/22. За умовами цього договору товариство прийняло на себе зобов`язання поставляти та передавати у власність ТОВ «Бестком Дистриб`юшн» товар.
У межах цього договору товариство поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Бестком Дистриб`юшн» товар (рибні консерви та цукрозамінник) за видатковими накладними: № 9 від 09.02.2024 р. на суму 118044 грн., в т.ч. ПДВ 19674 грн.; № 11 від 15.02.2024 р. на суму 119880 грн., в т.ч. ПДВ 19980 грн.; № 12 від 16.02.2024 р. на суму 119880 грн., в т.ч. ПДВ 19980 грн.; № 15 від 23.02.2024 р. на суму 119880 грн., в т.ч. ПДВ 199980 грн.; № 16 від 26.02.2024 р. на суму 118800 грн., в т.ч. ПДВ 19800 грн.
Відповідно до п.4.1 вищезазначеного договору оплата за товар здійснюється покупцем після отримання ним товару.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, керуючись правилом першої події виникнення податкових зобов`язань, ТОВ «Шарп» виписало для Товариства з обмеженою відповідальністю «Бестком Дистриб`юшн податкові накладні №4 від 09 лютого 2024 року, №6 від 15 лютого 2024 року, №7 від 16 лютого 2024 року, №10 від 23 лютого 2024 року, №11 від 26 лютого 2024 року.
Згадані податкові накладні у встановлений законом строк ТОВ «Шарп» направило засобами телекомунікаційного зв`язку до ДПС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Проте, податкові накладні №4 від 09 лютого 2024 року, №6 від 15 лютого 2024 року, №7 від 16 лютого 2024 року, №10 від 23 лютого 2024 року, №11 від 26 лютого 2024 року. були прийняті, однак ї х реєстрація була зупинена.
Зокрема у квитанції наведено наступне: "Документ збережено. Реєстрація зупинена. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У відповідь на отримані квитанції ТОВ «Шарп» направило пояснення у довільній формі із додаванням копій підтверджуючих документів.
При цьому, було зазначено, що ТОВ «ШАРП» (код ЄДРПОУ 44306997) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 17.05.2021 р за № 1000381020000013118.
На підставі витягу №2124124500109 від 21.05.2021р. з реєстру платників податку на додану вартість, починаючи з 01.06.2021р. присвоєно номер платника ПДВ 443069924121.
Виконання обов`язків директора покладено на Лужецьку Кристину Олександрівну згідно Наказу №1 від 28.05.2021р.
Витяг з реєстру осіб, які здійснюють операції з товарами з обліковим номером UA10044306997 від 06.07.2021р.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області прийняте Рішення про державну реєстрацію потужності операторів ринку № 24.24/12-3951-21 від 29.07.2021, в якому зазначений особистий реєстраційний номер потужності позивача: r - UA - 24 -12 - 3605.
Реальність профільної діяльності забезпечується необхідною матеріально-технічною базою (офісні та складські приміщення в оренді - форма 20-ОПП, що направлена до ГУ ДПС).
Офісне приміщення орендується у Акціонерного товариства «Чернівецька обласна друкарня» корпоративне підприємство АТ «ДАК» «Укрвидавполіграфія» (код ЄДРПОУ 02469698) на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 63/22 від 01.06.2022р. та Акту здачі-приймання майна від 01.06.2022р. Оплата за користування орендованим майном сплачується щомісячно авансовим платежем (п.4.4. Договору оренди нежитлового приміщення) не пізніше трьох банківських днів після виставлення рахунку, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Орендодавця, що підтверджуються у банківських виписках, що додаються. В кінці кожного місяця Орендодавцем надаються акти виконаних робіт.
Складське приміщення знаходиться в користуванні згідно Договору №ГНШП 07/11/22 від 07.11.2022 р. між ТОВ «ШАРП» (код ЄДРПОУ 44306997) з ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ 3008019245), згідно якого товариству передане складське приміщення в користування строком 12 календарних місяців з моменту його передачі.
Товариство «Шарп» займається імпортом товарів (тобто реальність ТМЦ підтверджується митницею) та його оптовим продажем на території України.
На підставі контракту № BRSH-0922 від 01.09.2022 р. року з Компанією JSC BRIVAIS VILNIS (Латвія) згідно ВМД № UA408020/2022/051474 від 31.10.2022 р.,. Інвойс №22273 від 26.10.2022 р.., Сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №DA048611 від 26.10.2022 р., копії митної декларації країни відправника № 22LV00021021857980 від 26.10.2022 р. ТОВ «Шарп» було ввезено на територію України наступні товари:
Ризькі шпроти в олії 190г ТМ «BRIVAIS VILNIS» код УКТ ЗЕД (1604139010)
Ризькі шпроти в олії 240 г ТМ «BRIVAIS VILNIS» код УКТ ЗЕД (1604139010)
Великі шпроти в олії 240 г ТМ «BRIVAIS VILNIS» код УКТ ЗЕД (1604139010)
Паштет шпротний 160 г код УКТ ЗЕД (1604209090); Кілька ризька обж. в том. соусі 240 г ТМ «BRIVAIS VILNIS» код УКТ ЗЕД (1604139090); Тефтелі з рибного фарша в томатному соусі 240 г ТМ «BRIVAIS VILNIS» код УКТ ЗЕД (1604209090); Фрикадельки з рибного фарша в томатному соусі з овочами 240 ТМ «BRIVAIS VILNIS» г код УКТ ЗЕД (1604209090); Сардина в соняшниковій олії 240 г ТМ «BRIVAIS VILNIS» код УКТ ЗЕД (1604131900); Скумбрія в олії 240 г ТМ «BRIVAIS VILNIS» код УКТ ЗЕД (1604151110); Скумбрія в томатному соусі 240 г ТМ «BRIVAIS VILNIS» код УКТ ЗЕД (1604151110).
Товар від постачальника перевірений на токсичні елементи, пестициди і відповідає всім споживчим нормам згідно діючого законодавства, що вказано в Сертифікаті якості №407 від 26.10.2022р., Міжнародному ветеринарному сертифікаті №LV-22- 101851 від 26.10.2022р., що додається.
Розрахунок за товар згідно п.4.1. Контракту №BRSH-0922 від 01.09.2022р. здійснено згідно платіжного доручення в іноземній валюті за № 11 від 08.12.2022р. Доставка товару від постачальника здійснена на умовах CPT -Чернівці, тобто перевезення оплачені постачальником до місця призначення - м. Чернівці. Доставку товару здійснював ФОП ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ 3012016111) на підставі CMR А №0001859 від 26.10.2022р. за маршрутом: Салацгрива (Латвія) - Чернівці (Україна).
На підставі контракту №SPCM-1/2022 від 10.10.2022 року з Компанією PCM SP Z O.O (Польща) згідно ВМД №22UA408020055669U6 від 14.11.2022р.,. Інвойс №4/SE/11/2022 від 10.11.2022р.., сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 №PL/MF/AS0477501 від 10.11.2022р., копії митної декларації країни відправника № 22PL301010E1354610 від 10.11.2022р. ввезено на територію України наступні товари: Цукрозамінник HUXOL овальний дозатор 650 шт. 24 код УКТ ЗЕД (2106909200) Цукрозамінник HUXOL рідкий 200 мл * 15УКТ ЗЕД (2106909200) Цукрозамінник HUXOL овальний дозатор 1200 шт. *24 код УКТ ЗЕД (2106909200)
Товар від постачальника перевірений на токсичні елементи, пестициди і відповідає всім споживчим нормам згідно діючого законодавства, що вказано в сертифікаті якості №б/н від 10.11.2022р., що додається.
Розрахунок за товар згідно п. 4.1. Контракту №SPCM-1/2022 від 10.10.2022р. здійснено згідно платіжного доручення в іноземній валюті за № 10 від 22.12.2022р. Доставка товару від постачальника здійснена на умовах FCA (англ. Free- вільний перевізник) - відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, якого найняв покупець. Доставку товару здійснювало ТОВ «Підприємство Агропромпостач» (код ЄДРПОУ 23972852) на підставі Договору-заявки на перевезення вантажу №1 від 09.11.2022 року, CMR б/ н від 10.11.2022р., довідки про транспортні витрати №14/11/22 від 14.11.2022р. за маршрутом: Томашів-Любельський (Польща) - Чернівці (Україна). Оплата перевізнику здійснена в повному обсязі згідно платіжної інструкції від 16.11.2022 за №1078.
Розвантаження імпортованого товару відбувалося шляхом вивантаження палет за допомогою орендованого згідно договору №0209/21 від 02.09.2021р. вилочного навантажувача Toyota 32-8FG15. Гранична вантажопідйомність засобу складає 1 т., завдяки чому створюється можливість швидкого розвантаження великої кількості товару однією людиною. Право керування навантажувачем згідно водійського посвідчення ТСЦ7341 від 02.08.2019 (кат В, В1) має ОСОБА_3 (працівник ТОВ «Бестком Дистриб`юшн» наказ про прийняття на роботу №1А від 31.01.2017 на посаду завідуючого складом). Товар на складі зберігається під матеріальною відповідальністю завідуючого складом ОСОБА_4 (Наказ на прийняття на посаду завідуючого складом №10 від 15.09.2022р).
У подальшому, 03.01.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шарп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бестком Дистриб`юшн» укладений договір поставки товару №0301/22. За умовами цього договору товариство прийняло на себе зобов`язання поставляти та передавати у власність ТОВ «Бестком Дистриб`юшн» товар. Повна оплата товару згідно п.4.1 договору повинна бути здійснена протягом 180 календарних днів після його отримання та частково була здійснена згідно платіжних інструкцій, що додаються.
На виконання умов вищезазначеного договору ТОВ «Шарп» відвантажувало товар Товариству «Бестком Дистриб`юшн» згідно : Видаткової накладної №9 від 09.02.2024.. на суму 118044,00 грн (в т.ч. ПДВ 19674,00 грн.). Поставка здійснюється на умовах самовивозу товару покупцем зі складу постачальника на склад покупця за адресою вул.. Лесина,3, на основі доручення №16 від 09.02.2024р. та товарно-транспортної накладної №ПТ-77 від 09.02.2024р. Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, керуючись правилом першої події виникнення податкових зобов`язань, ТОВ «Шарп» виписало для Товариства з обмеженою відповідальністю «Бестком Дистриб`юшн податкову накладну № 4 від 09.02.2024р. Видаткову накладну №11 від 15.02.2024.. на суму 119880,00 грн. (в т.ч. ПДВ 19980,00 грн.). Поставка здійснюється на умовах самовивозу товару покупцем зі складу постачальника на склад покупця за адресою вул.Лесина,3, на основі доручення №18 від 15.02.2024р. та товарно-транспортної накладної №ПТ-79 від 15.02.2024р. Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, керуючись правилом першої події виникнення податкових зобов`язань, ТОВ «Шарп» виписало для Товариства з обмеженою відповідальністю «Бестком Дистриб`юшн податкову накладну № 6 від 15.02.2024р. Видаткову накладну №12 від 16.02.2024. на суму 119880,00 грн (в т.ч. ПДВ 19980,00 грн). Поставка здійснюється на умовах самовивозу товару покупцем зі складу постачальника на склад покупця за адресою вул.. Лесина,3, на основі доручення №19 від 16.02.2024р. та товарно-транспортної накладної №ПТ-91 від 16.02.2024р.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, керуючись правилом першої події виникнення податкових зобов`язань, ТОВ «Шарп» виписало для Товариства з обмеженою відповідальністю «Бестком Дистриб`юшн податкову накладну № 7 від 16.02.2024р.
Видаткову накладну №15 від 23.02.2024 на суму 119880,00 грн (в т.ч. ПДВ 19980,00 грн.). Поставка здійснюється на умовах самовивозу товару покупцем зі складу постачальника на склад покупця за адресою вул.Лесина,3, на основі доручення №22 від 23.02.2024 р. та товарно-транспортної накладної № ПТ-94 від 23.02.2024 р.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, керуючись правилом першої події виникнення податкових зобов`язань, ТОВ «Шарп» виписало для Товариства з обмеженою відповідальністю «Бестком Дистриб`юшн податкову накладну № 10 від 23.02.2024р.
Видаткову накладну №16 від 26.02.2024 на суму 118800,00 грн (в т.ч. ПДВ 19800,00 грн.). Поставка здійснюється на умовах самовивозу товару покупцем зі складу постачальника на склад покупця за адресою вул.Лесина,3, на основі доручення №23 від 26.02.2024 р. та товарно-транспортної накладної № ПТ-95 від 26.02.2024 р.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, керуючись правилом першої події виникнення податкових зобов`язань, ТОВ «Шарп» виписало для Товариства з обмеженою відповідальністю «Бестком Дистриб`юшн податкову накладну № 11 від 26.02.2024р.
ГУ ДПС у Чернівецькій області направило товариству Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній. При цьому, зазначено таку підставу - підприємство перебуває в переліку СГД, що відповідають критеріям ризиковості.
Відповідно до квитанцій   податкові накладні прийняті, однак її реєстрація зупинена, з аналогічних підстав.
Зокрема, у квитанціях зазначено: "Документ збережено. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16. ст.201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, реєстрація податкової накладної від 04.10.2023 року № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Із матеріалів справи вбачається, що у відповідь на отриману квитанцію ТОВ «Шарп» направив
пояснення у довільній формі із додаванням копій документів стосовно здійснення господарської діяльності.
Зі змісту яких встановлено, що (окрім іншого) протягом 2023 року товариством здійснювалась діяльність з реалізації цукрозамінника в асортименті, та за цими операціями подавались на реєстрацію податкові накладні, які без будь-яких зауважень, після розгляду комісією регіонального рівня пояснень та копій документів, були зареєстровані ГУ ДПС У Чернівецькій області. Перед реєстрацією цих податкових накладних податковий орган вже давав оцінку законності та реальності цих операцій та законності та правильності подання на реєстрацію податкових накладних.
Так, були зареєстровані наступні податкові накладні ТОВ «Шарп» за №1 від 03.07.2023р. реєстраційний номер документа 9177014015, за №2 від 24.07.2023р. реєстраційний номер документа 9198201371, за №3 від 21.08.2023р. реєстраційний номер документа 9231086889; за №1 від 20.09.2023р. реєстраційний номер документа 9259697842 за аналогічними операціями (постачання однакового товару, придбаного у того самого продавця та поставленого тому самому покупцю (ТОВ «Бестком Дистриб`юшн»)
29.04.2024 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийняті рішення, про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:
- за №10973812/44306997 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №4 від 09 лютого 2024 року;
- за №10973811/44306997 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №6 від 15 лютого 2024 року;
- за №10973796/44306997 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №7 від 16 лютого 2024 року;
- за №10973822/44306997 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №10 від 23 лютого 2024 року;
- за №10973799/44306997 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарп» №11 від 26 лютого 2024 року.
Причиною відмови зазначено те, що платником податків не надано (частково) не надано додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Не погоджуючись із рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із п.201.1 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Відповідно до вимог п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок № 1246) податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі та надсилається для реєстрації.
Згідно п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п.13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС (п.14 Порядку № 1246).
У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (п.17 Порядку № 1246).
На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 року № 1165, набула чинності з 01.02.2020 року, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок № 1165).
Згідно із вимогами п.4 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
П.5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
П.7 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет. Платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет (п. 8, 9 Порядку № 1165).
П.10-11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації
Системний аналіз наведених норм доводить, що об`єктом оподаткування, зокрема, є операції платників податку щодо надання послуг. ПК України визначені дати виникнення податкових зобов`язань за такими угодами. База оподаткування визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в реєстрі у встановлений цим Кодексом термін. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до реєстру є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні сформовано з встановленими порушеннями, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Реєстрація податкової накладної може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених КМУ. Після надходження податкової накладної до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться відповідні перевірки, за результатами яких, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної. У разі зупинення реєстрації податкової накладної податковий орган надсилає платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції зазначаються критерій(ї) ризиковості платника податку або здійснення операцій, на підставі яких зупинено реєстрацію податкової накладної та пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Порядком № 1165 визначений певний перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Вказані документи платник податку подає до ДПС в електронніригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. 
Слід зазначити, що предметом спору по даній справі є саме відмова контролюючого органу у реєстрації вказаної податкової накладної, відповідно дослідженню та розгляду по суті спірних правовідносин підлягають лише дії податкового органу щодо реєстрації податкової накладної. В даному випадку, судом не досліджується питання реальності проведених позивачем господарських операцій, оскільки вказане питання не є предметом даного спору та суттю спірних правовідносин.
Судом встановлено, що позивач, одержавши квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, у межах строку, встановленого законодавством, направив до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операцій, зазначеного у податковій накладній, реєстрація якої зупинена.
Отже, аналізуючи зазначене слід прийти до висновку, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є наявність об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про які зазначено у таких податкових накладних та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.
Тобто, господарська операція має бути реальною, впливати на активи підприємства та породжувати податкові зобов`язання.
Крім цього, слід прийти до висновку, що податкове законодавство України, чинне на час формування у цій справі квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, містило вимоги до змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, які є конкретними та не можуть носити абстрактний характер.
Натомість, судом встановлено, що при зупиненні реєстрації податкових накладних у квитанціях відсутній конкретний перелік необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, наявні лише посилання на п.201.16. ст. 201 ПК України, що унеможливлює встановити конкретно яким критеріям ризиковості, переліченим в зазначеному вище пункті 8 Критеріїв ризиковості платника податку відповідає позивач.
Вказане свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам пункту 11 Порядку №1165.
Окрім цього, у цій справі згідно доводів представника відповідачів судом встановлено, що передумовою прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних слугувало те, що працівниками ГУ ДПС у Чернівецькій області здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ "Шарп" в результаті якого встановлено відсутність платника податків за податковою адресою – складено акт щодо неможливості проведення перевірки. З метою встановлення місцезнаходження ТОВ "Шарп" та його посадових осіб за юридичною адресою направлено запит на адресу ГУ Національної поліції в Чернівецькій області, та отримано відповідь щодо не встановлення місцезнаходження ТОВ "Шарп".
Водночас, суд зазначає, що відповідність критеріям ризиковості має бути спростовано платником податків шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, і лише ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування або ненадання платником податку копій документів відповідно до вимог Порядку або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства є підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Аналізуючи матеріали справи, судом встановлено, що реалізовуючи право на подачу пояснень, позивач надіслав контролюючому органу пояснення та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, які на переконання представника позивача свідчать про реальність здійснених позивачем господарських операцій.
Так, судом встановлено, що позивачем надані пояснення та документи, з даного приводу.
Тобто, позивачем повністю виконано свої зобов`язання, щодо надання додаткових пояснень та документів по зазначеним обставинам.
Окрім того, як вбачається з повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, позивачем подано перелік документів, які на переконання суду, підтверджують реальність операції.
Однак, згідно з рішенням про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації - надані копії документів, складені/оформлені із порушення законодавства.
На переконання суду, позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.
Таким чином, відповідачами зазначені документи всебічно не досліджені, а доводи платника податків не спростовані.
Отже, з наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи, щодо реєстрації податкових накладних, складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).
Надаючи оцінку спірним рішенням про відмову в реєстрації податкових накладних суд також враховує, що у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено конкретний перелік документів, необхідних для її реєстрації та перелік документів, які складенні з порушенням законодавства. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимог контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимог.
Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.
Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу про надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідають критерію обґрунтованості.
Окрім того, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, відповідач не мав правових підстав для відмови в реєстрації податкової накладної, а відтак суд дійшов до висновку, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової(их) накладної(их) в ЄРПН прийняте не у спосіб визначений законом, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Отже, в оскаржуваних рішеннях контролюючим органом не обґрунтовано, які саме документи, ненадані платником, або складені з порушенням законодавства, чому документи платника не є достатніми для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної, які документи платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації ПН.
Оскільки рішення відповідача не містять чіткої підстави його прийняття, а матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про реальність господарської операції і ділову мету - очевидним є те, що таке рішення суб`єкта владних повноважень є необґрунтованим.
Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на ДПС України обов`язку зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №4 від 09 лютого 2024 року, №6 від 15 лютого 2024 року, №7 від 16 лютого 2024 року, №10 від 23 лютого 2024 року, №11 від 26 лютого 2024 року, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно із пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 за №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
У контексті наведеного колегією суддів ураховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.
Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано всіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення, з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення всіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Такий підхід, установлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.
Тобто адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2019 року у справі №826/17220/17.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження у більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Тобто дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.
Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 6 березня 2019 року у справі №200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі №344/8720/16-а.
Відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.
Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012 Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).
Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Разом з тим спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі № 2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі №21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.
Колегія суддів наголошує, що відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Водночас, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п.45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".
З урахуванням того, що відмова у реєстрації податкових накладних визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 09 лютого 2024 року, датою її подання; податкову накладну №6 від 15 лютого 2024 року, датою її подання; податкову накладну №7 від 16 лютого 2024 року, датою її подання; податкову накладну №10 від 23 лютого 2024 року, датою її подання; податкову накладну №11 від 26 лютого 2024 року, датою її подання.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального  права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують,  то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Курко О. П.