Номер провадження: 22-ц/813/2536/25 
Справа № 522/16379/17
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                 Назарової М.В.,
суддів:                                         Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря                        Пересипка Д.В.,
учасники справи: позивач -  ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гарська Вікторія Валеріївна, ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року, постановлену Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Шенцевої О.П. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гарська Вікторія Валеріївна, ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заяви про скасування заповіту, встановлення нікчемності заповіту, скасування та вилучення запису, визнання права на спадкування,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд:
1. Встановити нікчемність заяви про скасування заповіту, складеної 14.09.2016 року (реєстраційний номер в Спадковому реєстрі 59499445);
2. Встановити нікчемність заповіту, складеного на ім`я ОСОБА_2 14.09.2016 року (реєстраційний номер в Спадковому реєстрі 559499601);
3. Встановити нікчемність договору купівлі-продажу № 262 від 25.01.2018 року про продаж квартири АДРЕСА_1 ;
4. Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, а саме:
- внести відповідні відомості до Спадкового реєстру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
- визнати її права спадкоємця;
- відновити склад спадкового майна, який існував, до порушення, тобто повернути його в первісний стан;
- скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке виникло за нікчемним договором купівлі-продажу;
- відшкодувати майнову шкоду, заподіяну ОСОБА_2 , яка незаконно набула майно за її рахунок, в сумі 68460,23 грн. згідно розрахунку.
12 грудня 2017 року позивачка звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, згідно якої просила вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборони державним реєстраторам змінювати запис про власника.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року за заявою позивача накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована ОСОБА_4 , до розгляду справи по суті. В іншій частині клопотання відмовлено.
21 травня 2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси внесено виправлення в ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року та постановлено вважати вірним другий абзац резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року вірним в наступній редакції: «Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті.».
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року в задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гарська Вікторія Валеріївна, ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заяви про скасування заповіту, встановлення нікчемності заповіту, скасування та вилучення запису, визнання права на спадкування відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 04 червня 2024 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови. В решті судове рішення залишено без змін.
За наведених обставин з посиланням на норми ч. 1, 2, 7, 9 ст. 158 ЦПК України ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року, яка мотивована тим, що рішенням суду в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 було відмовлено, але питання щодо скасування арешту майна вирішено не було.
09 вересня 2024 року до суду надійшли заперечення  ОСОБА_1  проти заяви про скасування заходів забезпечення позову, в яких просила заяву про скасування заходів забезпечення позову повернути без розгляду, з підстав викладених у запереченнях.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Верхоли І.О. про скасування заходів забезпечення позову – задоволено.
Скасовано заходи забезпечення позову, які накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гарська Вікторія Валеріївна, ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заяви про скасування заповіту, встановлення нікчемності заповіту, скасування та вилучення запису, визнання права на спадкування, а саме скасовано арешт на квартиру  АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року та у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Верхоли І.О. про скасування заходів забезпечення позову відмовити. Вирішити розподіл судових витрат у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 605,30 грн.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції, в порушення вимог ч. 4 ст. 183 ЦПК України, мав повернути клопотання заявника без розгляду, оскільки були відсутні докази надсилання клопотання іншим учасникам справи; клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову не вмотивоване, не доведено жодними належними та допустимими доказами наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову. Заявником не вказано, які саме права третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору, порушені накладенням арешту на спірну квартиру, саме заява не вмотивована. Клопотання позивачки про забезпечення позову було розглянуто з порушенням встановленого ЦПК строку, що мало наслідком відчуження спадкового майна. Висновок суду, що фактично судовий розгляд справи є припиненим, не відповідає дійсності, оскільки на цей час касаційна скарга на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 червня 2024 року знаходиться на розгляді в Касаційному цивільному суді у складі Верховного суду, що триває через перерозподіл справи між суддями.
Також суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, не перевірив, чи існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не взяв до уваги дані про особу відповідача та третіх осіб.
Скаржник зазначає, що матеріали справи підтверджують існування спору, оскільки ОСОБА_3 як одноособовий власник може вільно, на власний розсуд, розпорядитись квартирою, яка входить до складу спадку.
Враховуючи, що предметом позову є встановлення права на спадкування майна - квартири АДРЕСА_1 , на цей час спірна квартира являється для відповідача та третіх осіб виключно комерційний інтерес із великою ймовірністю повторного продажу спірного майна наступній особі. Таке може призвести не тільки до значного ускладнення розгляду справи та порушення розумних строків її розгляду, але й у разі задоволення позову в суді касаційної інстанції судове рішення не забезпечить ефективний захист порушених прав, оскільки предметом спору стануть правовідносини з новим власником спірної квартири.
Зауважує, що суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, що відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів, а такі підстави судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до судового засіданні не з`явилися. ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином і в установленому законом порядку, повістку отримала 20.12.2024 09:21:14 в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою (а.с. 211 зв, т. 7). 20.01.2025 надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, в установленому законом порядку, оскільки її представник повістку отримав 20.12.2024 09:21:14 в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою (а.с. 211, т. 7).
Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гарська Вікторія Валеріївна про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 212, т. 7).
Вказане відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а питання про скасування забезпечення позову судом не вирішувалося. Відтак, фактично судовий розгляд є припиненим та необхідність забезпечувати позов відпала як така. Провадження за касаційною скаргою наразі не відкрито, оскільки 15 серпня 2024 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у справі залишено без руху.
Таким чином, судом з`ясовано, що на даний час підстави для забезпечення позову відсутні.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Судом встановлено, що ухвалою суду від 26 квітня 2018 року, з урахуванням ухвали суду від 21 травня 2018 року про виправлення описки, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті. В іншій частині заяви відмовлено.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року в задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гарська Вікторія Валеріївна, ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заяви про скасування заповіту, встановлення нікчемності заповіту, скасування та вилучення запису, визнання права на спадкування відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 04 червня 2024 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови. В решті судове рішення залишено без змін.
Частиною 2 статті 273 ЦПК України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
22 серпня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року, яка мотивована тим, що рішенням суду в задоволенні позовної заяви було відмовлено, але питання щодо скасування арешту майна вирішено не було.
Отже, станом на час розгляду цієї заяви рішення у цій справі, в якій забезпечувався позов і яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, набрало законної сили 04 червня 2024 року. Касаційним судом провадження за касаційною скаргою не відкрито, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.
Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений ст. 158 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 ст. 158 ЦПК України).
Відповідно до приписів частин сьомої-десятої статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч. 8). У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч. 9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.
Згідно з роз`ясненнями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.
Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.
Враховуючи викладене та те, що рішення суду у цій справі про відмову в позові набрало законної сили, тобто, відпала потреба у забезпеченні позову та змінились обставини, що зумовили його застосування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування заходів забезпечення позову, які вживалися до набрання законної сили судовим рішенням у спорі відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви.
Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують.
Доводи скаржниці щодо того, що скасування заходів забезпечення позову до закінчення розгляду справи Верховним Судом призведуть до негативних для неї наслідків, не можуть бути взяті до уваги, оскільки оскарження судового рішення в касаційному порядку не перешкоджає скасуванню заходів забезпечення позову. Постанова апеляційного суду, якою рішення першої інстанції було змінено, викладено мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови. В решті судове рішення залишено без змін, набрала законної сили з дня її прийняття, та є чинною. 
Отже, підстав вважати, що оскаржувана ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову є передчасною, не вбачається.
Навпаки, процесуальний закон прямо вказує, що у такому випадку заходи забезпечення позову мають бути скасовані у відповідному судовому рішенні.
Також не приймаються до уваги доводи скаржника про те, що суд прийняв клопотання, яке в супереч ст. 183 ЦПК України іншим учасникам справи не направлено.
Апеляційний суд звертає увагу, що процесуальний порядок розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, який регламентується ст. 158 ЦПК України, не передбачає такої норми, яка б зобов`язувала сторону надавати докази направлення такого клопотання іншій стороні.
Отже посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм ст. 183 ЦПК України, є безпідставним.
Як неспроможними є і доводи скарги про те, що ОСОБА_3 з моменту реєстрації його права власності на спірну квартиру не виявляв будь-яких вимог щодо володіння нею, оскільки таке не має правового значення для правильного вирішення виниклого процесуального питання.
Що стосується клопотання позивачки про винесення окремої ухвали щодо непрофесійних дій представника третьої особи, адвоката Верхоли І.О. на адресу кваліфікаційної комісії адвокатури, оскільки неправомірні дії адвоката свідчать про зловживання процесуальними правами та безпідставно завантажують суди, то таке не потребує процесуального вирішення, оскільки вказане є правом, а не обов`язком суду.
Так, в постанові від 13 червня 2024 року у справі № 826/3979/18 КАС ВС зазначив, що окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників. Така ухвала має на меті усунення виявлених у процесі розгляду адміністративного позову порушень закону та є підставою для розгляду питання щодо відповідальності винних осіб, вона може стосуватися будь-якого суб`єкта, зокрема й того, який не бере участі у справі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд
                                       
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 21 січня 2025 року.

Головуючий                                                         М.В. Назарова

Судді:                                                                В.А. Коновалова

       В.В. Кострицький