Справа № 149/2445/24 
Провадження № 33/801/110/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник  І. В.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2025 року                                                                                 м. Вінниця
       Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу адвоката Виноградського Антона Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -
в с т а н о в и в:
       Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
       В постанові суду зазначено, що 16 липня 2024 року о 14 годині 04 хвилин по вул. Магістральній у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом "Сузукі Карна", без номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_2 , в інтересах якого дії адвокат Виноградський А. П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час транспортним засобом (мопедом) не керував, а спілкувався з поліцейським на узбіччі, що підтверджується відеозаписом з бодікамери та пояснював поліцейському, що він доставляв мопед на ремонт, так як той не заводився. Цей факт був перевірений як ОСОБА_1 , так і поліцейським, що зафіксовано на відеозаписі з бодікамери (14 год. 03 хв.), а також підтвердженого під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_3 , яка є власницею мопеда. Крім того, реакцію зіниць ОСОБА_1 на світло поліцейський жодним чином не перевіряв, а такої ознаки наркотичного сп`яніння як "занадто збуджений", яка була повідомлена працівником поліції, Інструкція не містить, будь-яких інших ознак йому не повідомляли. У матеріалах справи наявні два відеозаписи, які зроблені із салону службового автомобіля, однак неможливо встановити дату та точний час їх створення, відсутня інформація про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, серію відеокамери її назву, дату виробництва. 
       В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Виноградський А. П. підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
       Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
       На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції не дотримані.
       В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП є ряд суперечностей на які вказує останній в апеляційній скарзі, які також підтримані ним в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
       Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Отже, за змістом диспозиції вказаної статті, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.
       Положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.
       Суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 769037 від 16 липня 2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 липня 2024 року, відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, постановою від 16 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
       Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять належних доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
       У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015№ 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
       Отже, згідно встановленої законом процедури, ініціювання проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння допускається у разі зупинки транспортного засобу і встановлення фактичного керування ним водієм саме працівниками патрульної поліції, із фіксацією відповідних дій з допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису.
       Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
       В апеляційній скарзі сторона захисту вказує, що ОСОБА_1 мопедом 16 липня 2024 року не керував, оскільки був несправний, при цьому зазначає доставляв його на ремонт, так як він не заводився.
Згідно пункту 1.5 ПДР України, водій – особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.
       Долученим до матеріалів справи відеозаписом з відеореєстратора зі службового автомобіля (під назвою "Loca 0023") зафіксовано, як чоловік сидячи зверху на мопеді, відштовхуючись ногами від землі, котив його по узбіччю ґрунтової дороги (на 0:01:42-46 відео). Наступне відео з бодікамери працівника поліції (під назвою "export-bufi5") розпочинається як працівник поліції (на 0:00:05 відео) включає звукові сигнали та зупиняється (на 0:00:46 відео) виходить із службового автомобіля вітається із чоловіком, який перебуває біля мопеда та відповідно до частини 3 статті 18 Закону України "Про національну поліцію" представляється йому (на 0:00:24-30 відео) та повідомляє, що відповідно до статті 40 Закону України "Про національну поліцію" ведеться відеозапис їхньої з ним розмови, після чого чоловік відповідає, що везе на ремонт мопед (на 0:00:31 відео), на що поліцейський відповідає, що рухатися без мотошолома заборонено (на 0:00:36 відео),той відповідає, що він не їде на ньому (на 0:00:37 відео), проте працівник поліції говорить, що він знімав все на відео (на 0:00:39 відео), однак чоловік відповідає, що мопед не заводиться і він везе його на ремонт (на 0:00:43-44 відео), поліцейський зауважує, що той їхав на ньому по дорозі (на 0:00:46 відео), однак чоловік заперечує та відповідає, що він його вів (на 0:00:49 відео). Після чого, чоловік починає при поліцейському заводити мопед, потім і поліцейський пробує його завести, однак це йому не вдається (на 0:01:17 відео), чоловік пояснює поліцейському що він в тітки робить ремонт, а вона попросила завести мопед до майстра (на 0:01:23 відео). Через деякий час поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан наркотичного, алкогольного сп`яніння (на 0:02:02-04 відео), однак чоловік відповідає, що він не їхав на мопеді, оскільки він не справний (на 0:02:10-14 відео). Працівник поліції знову запитав водія чи буде він проходити огляд, однак той відмовився, оскільки не керував транспортним засобом (на 0:02:27-32 відео), поліцейський повідомив, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП (на 0:02:34-40 відео). 
       Таким чином, вказаними вище відеозаписами не підтверджується факт керування ОСОБА_1 мопедом, а лише підтверджує те, що мопед був в несправному стані, оскільки він навіть не заводився, а ОСОБА_1 сидячи зверху на мопеді котився по узбіччю ґрунтової дороги, відштовхуючись ногами.
       Відтак, покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, матеріалами справи не спростовані, а відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься в матеріалах справи, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
       Отже, докази, на які посилався суд першої інстанції, не містять достатніх даних про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за обставин, зазначених у протоколі та постанові, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.
       За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом він не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому не може нести відповідальність за його вчинення.
       Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).
       Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
       В зв`язку з викладеним, є розумний сумнів стосовно встановлених судом першої інстанції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що передувало складанню протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказані обставини, суд першої інстанції не дослідив та не надав їм відповідної оцінки, у зв`язку з чим постанова Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню.
       Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.
       Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
       Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
       На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 
постановив:
       Апеляційну скаргу адвоката Виноградського Антона Павловича, який дії в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.
       Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 грудня 2024 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Вінницького
       апеляційного суду Т. М. Шемета