ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 р. 	Справа № 520/26174/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАВОД ФРУНЗЕ» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.11.23  по справі № 520/26174/23
за позовом                  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
до                  ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАВОД ФРУНЗЕ»                          
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – позивач, ГУ ПФУ в Харківській області) звернулося до суду з позовною заявою до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАВОД ФРУНЗЕ» (далі – відповідач, ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ», апелянт), в якій просило:
-стягнути з  ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ» на користь ГУ ПФУ в Харківській області заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з січня по серпень 2023 року в сумі 261 123,36 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду  від 27.11.2023 позовну заяву задоволено.
Стягнуто з ПАТ  «ЗАВОД ФРУНЗЕ» на користь ГУ ПФУ в Харківській області  заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з січня по серпень 2023 року в сумі 261 123,36 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач  подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на протиправність та необґрунтованість судового рішення, просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ГУ ПФУ в Харківській області у задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем не були виконані приписи п.6.4. та абз.2 п.6.7. Інструкції про порядок обчислення  і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1 (далі- Інструкція №21-1) , тому у ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ»  по пенсіонерам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказаний обов`язок за зазначений у позові період не настав.
Крім того, в матеріалах справи відсутні  належні докази несплати  відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з січня по серпень 2023 року, а позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог.
Зазначив, що суд першої інстанції не перевірив правильність арифметичного розрахунку наданого позивачем.
Посилаючись на введення в Україні воєнного стану та на  лист Торгово-промислової палати України (далі- ТПП України)  №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким засвідчено військову агресію Російської Федерації проти України, як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зазначив про об`єктивну неможливість належного здійснення товариством  господарської діяльності.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС України), справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права,  вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
ГУ ПФУ в Харківській області було складено на ім`я ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ( ОСОБА_2 та   ОСОБА_1 ) , що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 02.01.2023 № 54/03-16/406, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-1, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-2, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-3, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-4, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-5, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-6.
В матеріалах справи наявні листи Відділу забезпечення поповнення бюджету №2 фінансово-економічного управління  ГУ ПФУ в Харківській області, складені на ім`я ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ»,  від 06.01.2023, 08.02.2023, 15.03.2023, 05.04.2023, 02.05.2023, 05.06.2023, 06.07.2023, 03.08.2023 щодо відшкодування  фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з січня по серпень 2023 року в загальній  сумі 261 123,36 грн.
Також в матеріалах справи є рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, направлених  ГУ ПФУ в Харківській області на адресу ПАТ  «ЗАВОД ФРУНЗЕ»,  в період з січня по серпень 2023 року.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу були направлені та вручені повідомлення про розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з січня по серпень 2023 року в сумі 261123,36 грн, однак заборгованість з відшкодування таких витрат у встановлені законом строки не сплачено.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно  з ч.2  ст.19 Конституції України    органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією  та законами України.
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (далі Закон №1788-XII) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до пункту «а» цієї норми на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктами "б" - "з" зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.
Аналогічні приписи закріплені у статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - №1058-IV), відповідно до яких право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону №1788-ХІІ до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин 2 і 3 статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція №21-1) визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Згідно з пунктом 1.3 Інструкції №21-1 застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону сплачують страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За змістом підпункту 2.1.1. пункту 2.1.  Інструкції №21-1 платниками страхових внесків є страхувальники:  Роботодавці:
-підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру;
колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок);.
Відповідно до пункту 6.1. Інструкції № 21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону №1788-ХІІ до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV :
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»- «з» статті 13 Закону №1788-ХІІ та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV.
Пунктами 6.4 та 6.5 Інструкції № 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.
Відповідно до пункту 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Отже, обов`язок з відшкодування у повному розмірі витрат на виплату та доставку пенсій відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону №1788-ХІІ та статті 114 Закону №1058-IV, покладений на роботодавця.
При цьому, колегія суддів зазначає, що обов`язок визначення належних до відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій покладено на позивача, а відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах, визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунок фактичних витрат, який надсилається роботодавцю.
Також органи Пенсійного фонду зобов`язані повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання відповідного розрахунку.
Колегією суддів встановлено, що на виконання вимог пункту 6.4 Інструкції №21-1, позивачем складені розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону №1788-ХІІ та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV, якими визначено розмір  фактичних витрат на виплату пенсій за період з січня по серпень 2023 року в сумі  261 123,36 грн.
Звертаючись до суду першої інстанції позивач посилався на те, що відповідні розрахунки були направлені на адресу відповідача.
Разом з тим, суду не було надано доказів виконання позивачем вимог п. 6.4 Інструкції № 21-1 щодо направлення відповідачу вищезазначених розрахунків для подальшого відшкодування ним сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, визначених позивачем.
Із наявних в матеріалах справи  рекомендованих повідомлень про вручення  поштових відправлень, адресованих ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ», неможливо встановити яка саме кореспонденція була вручена згідно з цими повідомленнями в період з січня по серпень  2023 року.
Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи містяться копії розрахунків фактичних витрат ГУ ПФУ в Харківській області на виплату і доставку пільгових пенсій від 02.01.2023 № 54/03-16/406, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-1, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-2, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-3, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-4, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-5, від 08.02.2023 № 2000-0606-8/15848-6, копії листів ГУ ПФУ в Харківській області від 06.01.2023, 08.02.2023, 15.03.2023, 05.04.2023, 02.05.2023, 05.06.2023, 06.07.2023, 03.08.2023, адресованих  ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ» ,   щодо відшкодування  фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з січня по серпень 2023 року в загальній  сумі 261 123,36 грн;  копії  рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень позивача відповідачу ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ» в період з січня по серпень 2023 року, з яких неможливо встановити яка саме кореспонденція була вручена відповідачу. Опис вкладення до цих листів відсутній.
Колегія суддів вважає, що надані позивачем копії документів, які, на його думку, підтверджують факт направлення відповідачу  розрахунків суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з січня по серпень 2023 року, не є належними доказами на підтвердження цієї обставини, оскільки фактично позивачем надано до матеріалів справи лише розрахунки та листи про направлення цих розрахунків на адресу ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ», а  з повідомлень про вручення поштових відправлень неможливо встановити, які саме документи були  вручені  ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ» з січня по серпень 2023 року.
Колегія суддів зауважує, що не отримання відповідачем вищезазначених розрахунків позбавляє його можливості виконати пункт 6.7 Інструкції № 21-1 щодо внесення до 25-го числа відповідного місяця до Пенсійного фонду зазначеної в таких розрахунках суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, зважаючи на те, що обов`язок визначення належних до відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій покладено виключно на органи пенсійного фонду.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах є передчасними, оскільки позивачем не доведено факт направлення відповідачу  розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за спірний період, як це передбачено положеннями  Інструкції №21-1.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ» підлягає задоволенню, а рішення суду першої  інстанцій у цій справі – скасуванню,  з ухваленням нового рішення про відмову у  задоволенні позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат у даній справі колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Колегією суддів установлено, що ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ» за подання апеляційної скарги сплатило – 5875,28 грн (платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 30 січня 2024 року).
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, то відповідно до статті 139 КАС України судовий збір, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги в розмірі 5 875,28 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань позивача.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з  рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. 
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та хибно оцінено фактичні обставини, внаслідок чого зроблено правові висновки, які не можна визнати законними та обґрунтованими, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 326,329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАВОД ФРУНЗЕ» - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року по справі № 520/26174/23 - скасувати. 
Ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАВОД ФРУНЗЕ» про стягнення заборгованості.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАВОД ФРУНЗЕ» судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі  5875 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень 28 копійок.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін